справа №176/1796/18
провадження №2/176/941/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2018 р. . Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з Лоцман М.А.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Встановити факт проживання однією сім'єю його із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Визнати за ним, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5 з якою він проживав без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_7, де і зареєстрований проживаючим. Перший чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_6, який був власником ? вищезазначеної квартири помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Померлій ОСОБА_5 належала інша ? частка квартири та після смерті свого чоловіка вона вступила в управління та володіння часткою квартири, яка належала йому. Таким чином позивач вважає, що він як спадкоємець четвертої черги має право на успадкування квартири, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_5 немає. Сестра померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 від спадщини відмовилась. Сам він прийняв спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяви про відмову від спадщини він не подавав. Постановою від 2 липня 2018 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 з тих підстав, що ним не надано документів, які б підтверджували родинний зв'язок між ним та померлою, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його повноважний представник - адвокат ОСОБА_3 позов підтримали та просили його задовольнити на підставах, викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку. Судову повістку отримала 07.09.2018 року. /а.с.49/

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави - ст. 2 ЦПК України.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ч. 1, 3 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на жито, виданого міським комітетом приватизації від 21 червня 1994 року, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6. /а.с.10-11/

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в КП «Жовтоводське МБТІ» , що підтверджується записом в книзі №3, сторінка №9, реєстровий №9. /а.с.12/

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходились у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 1989 року відповідно до запису акту про укладення шлюбу №218. /а.с.52/

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №771. /а.с.7/

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5 вступила в управління та володіння спадковою частиною квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідками виданими відділом ведення реєстру територіальної громади Жовтоводської міської ради №1/1-443 від 23.03.2018 року, довідкою №369 від 27.04.2018 року, якими підтверджується її проживання в зазначеній квартирі. /а.с.16-17/.

Свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 не отримувала.

На момент смерті ОСОБА_6 діяв Цивільний Кодекс УРСР в редакції 1963 року, відповідно до ч.2 ст. 548 цього кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, незалежно від того, чи одержав спадкоємець свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Таким чином підлягають задоволенню вимоги позивача про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, актовий запис №154 /а.с.8/.

Із пояснень позивача у судовому засіданні та у позовній заяві, вбачається, що останній перебував із ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах з 2002 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

З 26 січня 2002 року позивач ОСОБА_2 був зареєстрований у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №369/1 від 27.04.2018 року та копією його паспорта /а.с.13,17/.

Факт перебування ОСОБА_2 із ОСОБА_8 також підтвердили свідки.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є сусідом позивача ОСОБА_2, проживає у АДРЕСА_7. ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 його будинку вже близько 17-18 років. Проживав у цій квартирі із дружиною ОСОБА_5 приблизно з 2001-2002 року до її смерті. До цього ОСОБА_5 проживала у квартирі зі своїм чоловіком ОСОБА_10, який помер. Спільних дітей у них не було як і не було дітей у ОСОБА_5 Похованням ОСОБА_5 займався ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 та знала померлу ОСОБА_5, яка проживала у АДРЕСА_1 будинку разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10. Спільних дітей вони не мали. Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5 приблизно з 2001-2002 року стала проживати однією сім'єю із ОСОБА_2 ОСОБА_5 їй розповідала, що шлюб із ОСОБА_2 вони не реєстрували.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 доводиться ОСОБА_5 рідною сестрою. /а.с.43,44,57/

Згідно заяви ОСОБА_4 від 05.06.2018 року, засвідченої приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченко М.Г., відповідачка відмовилась від належної їй спадщини, яка залишилась після смерті її сестри ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року. /а.с.19/

Відповідно до постанови державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюка В.О. від 02.07.2018 року, останній відмовив ОСОБА_2В, у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року гр. ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_2 не були надані документи, які б підтверджували факт родинних стосунків між ним та померлою ОСОБА_5 /а.с.20/

Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 315 суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, то суд вважає що ці вимоги також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки вище суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 окрім її рідної сестри ОСОБА_4, яка відмовилась від спадщини та позивача ОСОБА_2 судом не встановлено, то за ОСОБА_2 можливо визнати право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 74 Сімейного Кодексу України, ст. 1259, ч.3 ст. 1268 ЦК України та у відповідності до ст.ст.12,13,81,259, 264, 265, ст. 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 року після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати по справі в сумі 2114,4 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А. Гусейнов