Справа №613/994/17 Провадження № 2/613/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/994/17, пров. № 2/613/42/18 за позовом ОСОБА_1 до Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, треті особи: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом після уточнення якого просить: визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки розміром 7,4908 га, розташованої на території Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області, право на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року, в порядку спадкування за заповітом від 09 серпня 2016 року, посвідченого Сіннянською сільською радою Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 17, після смерті ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2016 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 вересня 2016 року померла ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі входить земельна ділянка, площею 7,4908 га, що належала спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 09 серпня 2016 року, посвідчений секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 17, згідно якого ? частину земельної ділянки, розміром 7,4908 га, вона заповідає ОСОБА_1, а житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Сінне, вул. Молодіжна, 24 Богодухівського району та ? частини вказаної земельної ділянки, вона заповідає ОСОБА_2 Проте, під час друкування заповіту від 09 серпня 2016 року було допущено технічну помилку у написанні номеру Державного акта на право власності на земельну ділянку від 30 серпня 2005 року, а саме замість серії ЯБ № 217181 помилково зазначено № 217101, у звязку з чим Богодухівською держнотконторою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано в судовому порядку визнати право власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач зазначає, що за вказаних обставин порушується її право на спадщину та неможливо зареєструвати право на спадкове майно, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнений позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач: представник Сіннянської сільської ради Богодухівського району в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зазначив, що секретарем Сіннянської сільської ради, відповідно до повноважень наданих рішенням Сіннянської сільської ради Богодухівського району І сесії VІІ скликання від 17 листопада 2015 року за № 4-VІІ про обрання секретаря Сіннянської сільської ради Богодухівського району ОСОБА_4, було посвідчено заповіт ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено запис в реєстрі № 17 від 09 серпня 2016 року. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 на випадок смерті зробила наступне розпорядження: заповіла ОСОБА_1 ? частину земельної ділянки, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ЯБ № 217101, виданого Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с. Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га. Відповідно до даних Відділу у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на імя ОСОБА_3 видавався Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:004:0125, площею 7,4908 га. Представник відповідача, вказав, що відповідно до змісту ст. 1277 ЦК України відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою, оскільки є волевиявлення спадкодавця через заповіт, спадкоємці звернулися в порядку передбаченому ст.ст. 1268-1270 ЦК України за прийняттям спадщини, а докази долучені до позовної заяви свідчать лише про помилку у написанні номеру державного акта.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не зявились. ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, відзив на позов не надала.

Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, згідно змісту яких просив розглядати справу за його відсутності з урахуванням наданих пояснень. Зазначив, що за інформацією наданою Відділом у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області згідно Книги 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Харківської області Богодухівського району Сіннянської сільської ради, на імя ОСОБА_3 зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року за №192. Станом на 25 листопада 2017 року державний акт є дійсним. Згідно відомостей з Державного земельного кадастру дана земельна ділянка була зареєстрована та присвоєно кадастровий номер :02:004:0125. За замовленням СТОВ «Вперед» Богодухівського району Харківської області виготовлялась технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на землях реформованих КСП «Вперед», на громадян, в тому числі на імя ОСОБА_3 Державний акт серії ЯБ № 217181 видано на підставі розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації від 01 грудня 2004 року № 723.

Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 вересня 2016 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 584193 виданого повторно Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28 березня 2017 року.

Згідно копії заповіту від 09 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 17, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок з надвірними будівлями в с. Сінне, вул. Молодіжна, буд. 24 та ? земельної ділянки, що належить їй на підставі державного акту серії ЯБ № 217101 виданий Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с. Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га заповідала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; ? земельної ділянки, що належить їй на підставі державного акту серії ЯБ № 217101 виданий Богодухівською райдержадміністрацією від 30 вересня 2005 року, розташована в с. Сінне Богодухівського району, розміром 7,4908 га заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказаний заповіт має виправлення у тексті, внесені секретарем сільської ради ОСОБА_4, а саме виправлено номер державного акту серії ЯБ з № 217101 на № 217181, з написом «виправленому вірити» за підписом секретаря Нечитайло Н.М. та скріпленого печаткою Сіняннської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Богодухівської райдержадміністрації від 01 грудня 2004 року № 723, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,4908 га, розташованої на території Сіннянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 192.

Згідно копії повідомлення Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області №29-20-0.23,12-113/104-17 від 01 серпня 2017 року, відповідно до облікових даних Відділу на імя ОСОБА_3, зареєстровані земельні ділянки, розташовані на території Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області: державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 217181, зареєстрований за № 192 від 30 вересня 2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:004:0125, площею 7,4908 га; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 233806, зареєстрований за № 05032 від 22 жовтня 2012 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:007:0225, площею 0,0445 га.

Згідно листа Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 29 квітня 2017 року № 765/02-17, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку у праві власності на земельну ділянку площею 7,4908 га після померлої 07 вересня 2016 року ОСОБА_3, оскільки згідно наданого до нотаріальної контори заповіту, посвідченого Сіннянською сільрадою Богодухівського району 09 серпня 2016 року за реєстром № 17, ОСОБА_1 заповідалась ? частка у праві власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту, текст якого викладений на бланку ЯБ 217101, тобто у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Розяснено процедуру вирішення даного питання у судовому порядку, з метою визначення права власності на майно померлої 07 вересня 2016 року ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 - позивач по справі.

За змістом ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу, а також зареєстрований у Спадковому реєстрі у встановленому законом порядку.

Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства.

Судом встановлено, що заповіт посвідчений секретарем Сіннянської сільської ради Богодухівського району від 09 серпня 2016 року, підписаний ОСОБА_3 у присутності уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 17. У заповіті ОСОБА_3Д виявила волю, що в разі її смерті ОСОБА_1 успадкує ? земельної ділянки площею 7,4908 га, розташованої в с. Сінне Богодухівського району, яка належить їй на підставі Державного акта виданого Богодухівською райдержадмінстарцією 30 вересня 2005 року. Відомостей, що вказаний заповіт змінено чи скасовано, суду не надано.

На підставі викладеного, з логічного змісту заповіту вбачається, що при його складанні у тексті було допущено технічну описку при написанні номеру бланка Державного акта.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, внесення виправлень можливо лише у присутності спадкодавця і має бути засвідчено його підписом, що в даному випадку неможливо, оскільки спадкодавець помер.

Відповідно до змісту п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а також те, що на даний час вона позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що позов заявлено цілком обґрунтовано, а тому підлягає задоволенню.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1247, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 81, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, треті особи: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 7,4908 га, посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 217181 від 30 вересня 2005 року, що розташована на території Сіннянської сільської ради Богодухівського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 07 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 17 серпня 2018 року.

СУДДЯ