Справа № 487/1389/18
Провадження № 2/487/1350/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.09.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Нікітіна Д.Г., за участю секретаря Оцабера М.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: 54000, АДРЕСА_1) до Приватного підприємства «АСВ», третьої особи Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання припиненими трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного підприємства «АСВ», третьої особи Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання припиненими трудових відносин в якому посилаючись на те, що вперіод з листопада 2012 року по лютий 2013 року ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з Приватним підприємством «АСВ» директором якого є ОСОБА_2. Укладено трудовий договір перестав виконуватися з 01 березня 2013 року, тобто фактично трудові відносини були припинені, заробітна плата не нараховувалась та не сплачувалась по теперішній час. Це підтверджується Довідкою з УПФУ за формою ОК-5 від 16.03.2018 року. Однак, за базою УПФУ ОСОБА_1 рахується як працівник 1111 «АСВ».

На теперішній час копії трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АСВ» у Заявника не лишилось так само, як і доказів його припинення.

Позивач та представник в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд ати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В період з листопада 2012 року по лютий 2013 року ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах з Приватним підприємством «АСВ» директором якого є ОСОБА_2. Укладено трудовий договір перестав виконуватися з 01 березня 2013 року, тобто фактично трудові відносини були припинені, заробітна плата не нараховувалась та не сплачувалась по теперішній час. Це підтверджується Довідкою з УПФУ за формою ОК-5 від 16.03.2018 року. Однак, за базою УПФУ ОСОБА_1 рахується як працівник 1111 «АСВ».

На теперішній час копії трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «АСВ» у Заявника не лишилось так само, як і доказів його припинення.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи у вказаний ним строк у звязку з порушенням законодавства про працю зі сторони роботодавця.Такі порушення трудового законодавства полягають у тому, що власник або уповноважений орган ПП «АСВ» не провів звільнення працівника ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Внаслідок неправомірної бездіяльності зі сторони роботодавця, а саме не оформлення звільнення працівника у належній формі, Позивач позбавлений можливості звернутися із заявою про зняття Позивача із обліку як працівника ПП «АСВ» до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, так як за базами обліку у ПФУ він обліковується як працюючий ПП «АСВ».

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення безробіття з незалежних від них обставин.

Згідно розгорнутої виписки, наданої Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, відповідачем проводилось нарахування заробітної плати позивачу з часу прийняття його на роботу по лютий 2013 року включно. При цьому слід зауважити, що за лютий 2013 року заробітну плату нараховано у повному розмірі (повний відпрацьований місяць). Враховуючи те, що з 01.03.2013 року Позивач жодної роботи для відповідача не виконував, а заробітна плата нарахована по 28.02.2013 року включно, вважаю датою розірвання трудових відносин між позивачем та відповідачем - 01.03.2013 року.

Внаслідок того, що право позивача на здійснення соціальних виплат із зароблених ним коштів, при неможливості розірвати безстроково укладений трудовий договір за його ініціативою, порушено.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу (п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів N 9 від 06.11.92р.).

У відповідності до п.п. 2 і 3 ч. 1 ст. 23 КЗпПУ, - трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, - підставами припинення трудового договору є угода сторін, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.Статтею 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: 54000, АДРЕСА_1) до Приватного підприємства «АСВ», третьої особи Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання припиненими трудових відносин - задовольнити.

Трудові відносини ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1) з Приватним підприємством «АСВ» припиненими з 01 березня 2013 року у звязку із звільненням ОСОБА_1 з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін