КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3161/18
Провадження № 2/552/1095/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2018 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

За участю секретаря Силка І.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину квартири, як на частку в спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину квартири, як на частку в спільній сумісній власності, мотивуючи свій позов тим, що 19.07.2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період спільного проживання вони придбали квартиру АДРЕСА_1, в якій проживають спільно з 2007 року і по даний час. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано Управлінням житлово-комунального господарства від 14.08.2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради №441 від 14.08.2007 року. Згідно технічного паспорта від 12.06.2007 року квартира складається із 2 кімнат житловою площею 29,5 кв.м, в тому числі кімната (5) площею 17,5 кв.м, кімната (6) площею 12,0 кв.м, ванна кімната (2) площею 3,3 кв.м, кухня (4) площею 7,6 кв.м, коридор (1) площею 7,3 кв.м, вбиральня (3) площею 1,4 кв.м, комора в підвалі (СХУ) площею 1,6 кв.м, загальною площею 51,8 кв.м. На даний час між ними почали виникати спори з приводу володіння спірною квартирою, оскільки документально квартира оформлена на чоловіка та він стверджує, що квартира є його особистою власністю. В позові позивач вказує, що вказану квартиру було придбано за кошти, які в переважній більшості належали їй особисто. Зокрема, згідно договору дарування від 26.08.1997 року вона отримала у дар квартиру АДРЕСА_2. Оскільки вказане майно набуте нею до шлюбу шляхом укладання договору дарування, то воно є її особистою власністю. В подальшому згідно договору купівлі-продажу від 22.02.2007 року вона продала дану квартиру за 133 825 грн. і в той же день 22.02.2007 року чоловік уклав договір про участь у фонді фінансування будівництва, предметом якого були майнові права на спірну квартиру АДРЕСА_3. Вартість спірної квартири становила 165 760 грн. Таким чином у придбання спірної квартири були вкладені кошти: 133 825 грн. особисті кошти ОСОБА_2 отримані від продажу належної їй квартири; 2 000 грн. особисті кошти ОСОБА_2 отримані як допомога у зв»язку із пологами і народженням дитини; 25 000 грн. спільні кошти із збережень ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що зберігались на банківській карті; 10 734 грн. спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зберігались в доларах США. Отже, на момент придбання спірної квартири вони мали 171 559 грн., які вони витратили на придбання квартири і ремонт. Із вказаної суми особистих коштів ОСОБА_2 склало 153 687 грн., що фактично складає понад 9/10 частин вартості. Таким чином із врахуванням внесків кожного подружжя у придбання спірної квартири вважає, що розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 складає: ОСОБА_2 9/10 частин, ОСОБА_3 1/10 частин. Просила суд визнати квартиру АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Визначити розмір часток у спільному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_2 9/10 частин, ОСОБА_3 1/10 частини. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/10 частин квартири АДРЕСА_1, як на частку в спільній власності подружжя.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 липня 2000 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (а.с.6).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

На даний час шлюб між сторонами не розірвано.

12 вересня 2007 року подружжям ОСОБА_5 було придбано квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склались складні, напружені відносини з приводу володіння квартирою, оскільки документально квартира оформлена на ОСОБА_3, про що свідчить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.09.2007 року (а.с.8) та Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-10). Дана обставина змусила позивача звернутись з позовом до суду щодо визначення часток сторін в спірній квартирі.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено і відповідач ОСОБА_3 не заперечував тієї обставини, що у власності його дружини ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 26.08.1997 року (а.с.11) перебувала квартира АДРЕСА_5, яку вона згідно договору купівлі-продажу від 22.02.2007 року (а.с.12) продала та отримала кошти в сумі 133 825 грн., які відповідачем були інвестовані в об»єкт інвестування, а саме в квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору №66 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А від 22.02.2007 року (а.с.14-17).

Також відповідач не заперечував, що 2 000 грн. особисті кошти ОСОБА_2, отримані нею як допомога у зв»язку із пологами і народженням дитини, ним були використані для інвестування в квартиру.

Не заперечувалось сторонами, що 25 000 грн. це є спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зберігались на банківській карті. Також спільними є кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що зберігались в доларах США і становили еквівалент 10 734 грн., які були використані ними для придбання квартири.

Не заперечували сторони, що вартість спірної квартири становила 165 760 грн. та позивачем ОСОБА_2 використано для придбання спірної квартири 153 687 грн., що становить 9/10 частин, а відповідачем ОСОБА_3 використано для придбання спірної квартири 12 073 грн., що становить 1/10 частин.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Частиною 7 статтею 57 СК України передбачено, що якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

За таких обставин вимоги позивача про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визначення розміру часток в квартирі та визнання права власності на 9/10 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, як на частку в спільній власності подружжя, є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визначити розмір часток у спільному майні подружжя на квартиру АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_2 9/10 частин, ОСОБА_3 1/10 частини.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/10 частин квартири АДРЕСА_1, як на частку в спільній власності подружжя.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко