Справа № 344/8245/18
Провадження № 2-о/344/193/18
У Х В А Л А

04 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., ознайомившись з матеріалами справи за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Департаментсоціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2018 року на адресу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1, зацікавлена особа - Департаментсоціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Ухвалою суду від 14.06.2018 року вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, вказувалось, що заявником не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи, відсутні відомості щодо звернення заявника чи іншої особи в органи поліції, за місцем народження особи, до відділів ДРАЦС, за можливим місцем роботи та інших осіб з метою встановлення місця перебування особи, щодо якої ставиться питання в заяві та щодо результатів такого звернення, тощо, а також зазначено, що вказана особа відсутня з 1992 року, проте дана обставина не підтверджена доказами, зокрема, актами обстеження, не наведено фактів, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи (відповіді на запити, листи, довідки з поліції тощо).

Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 14.06.2018 року у строки, встановлені судом, від заявника не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що заявник не реалізував своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 14.06.2018 року.

В свою чергу, як передбачено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається позивачу.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що заяву слід повернути заявнику, роз'яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - Департаментсоціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.А. Татарінова