АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/985/17 Номер провадження 22-ц/786/888/18Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі: Радько О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк"Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромеханізація" про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромеханізація" про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначило, що 19 березня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №70/РVN-03-07, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 18 березня 2027 року. 30 квітня 2015 року укладено Додаткову угоду №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни: з 01 травня 2015 року по 31 липня 2015 року - відстрочення платежу по погашенню основного боргу; сплата відсотків в повному обсязі, сплата щомісячної комісійної винагороди у розмірі 252 грн. 50 коп.; з 01 серпня 2015 року по 18 березня 2027 року - погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного платежу, розмір якого 209 грн., яка сплачується шляхом зарахування відповідної суми на рахунок. 15 вересня 2015 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №2 Кредитного договору, відповідно до якої внесено наступні зміни: з 01 серпня 2015 року по 29 лютого 2016 року - відстрочення платежу по погашенню основного боргу, сплата відсотків в повному обсязі, сплата щомісячної комісійної винагороди у розмірі 252 грн. 50 коп.; з 01 березня 2016 року по 18 березня 2027 року - погашення заборгованості по кредитних ресурсів у складі щомісячного платежу, розмір якого 215 грн., яка сплачується шляхом зарахування відповідної суми на рахунок.

Також вказувало, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №70/РVN-07 від 19 березня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3, а також ТОВ "Гідромеханізація"укладено договори поруки за №70/РVN-07-1та №70/РVN-07-2, відповідно до яких останні зобовязалися перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором. Проте відповідачі зобов'язання за кредитним договором №70/РVN-07 від 19 березня 2007 року належним чином не виконують, в зв'язку з чим станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 641 540 грн. 51 коп. яку позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_4 та з ТОВ "Гідромеханізація" на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Гідромеханізація" на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором №70/PVN-03-07 від 19 березня 2007 року у сумі 641 450 грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Гідромеханізація» на ко-ристь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у сумі 9 623 грн. 11 коп., а саме у рівних частках з кожного по 3 207 грн. 70 коп.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк від учасників справи не надходив.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання проводився у відсутність сторін, їх представників, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За нормами ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Згідно п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що19 березня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №70/РVN-03-07, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення до 18 березня 2027 року.

30 квітня 2015 року була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни, а саме: з 01 травня 2015 року по 31 липня 2015 року - відстрочення платежу по погашенню основного боргу; сплата відсотків в повному обсязі, сплата щомісячної комісійної винагороди у розмірі 252 грн. 50 коп.; з 01 серпня 2015 року по 18 березня 2027 року - погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного платежу, розмір якого 209 грн., яка сплачується шляхом зарахування відповідної суми на рахунок.

15 вересня 2015 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №2 Кредитного договору, відповідно до якої внесено наступні зміни: з 01 серпня 2015 року по 29 лютого 2016 року - відстрочення платежу по погашенню основного боргу, сплата відсотків в повному обсязі, сплата щомісячної комісійної винагороди у розмірі 252 грн. 50коп.; з 01 березня 2016 року по 18 березня 2027 року - погашення заборгованості по кредитних ресурсів у складі щомісячного платежу, розмір якого 215 грн., яка сплачується шляхом зарахування відповідної суми на рахунок.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №70/РVN-07, між позивачем та ОСОБА_3, а також позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідромеханізація" 19 березня 2007 року були укладені договори поруки за №70/РVN-07-1 та №70/РVN-07-2, відповідно до яких останні зобовязалися перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

Також судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте позичальник, в порушення норм закону та умов договору, зобов'язання за кредитним договором №70/РVN-07 від 19 березня 2007 року належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 641 540 грн. 51 коп., з яких:

16 312,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУстаном на 30 квітня 2017 року /1долар США = 26,551453 грн./ становить 433 125 грн. 09 коп. сума заборгованості по основному боргу кредиту;

149,53 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3 970 грн. 24 коп. сума строкової заборгованості по відсотках;

1 797,22 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 47 718грн. 80 коп. сума простроченої заборгованості по відсотках;

252 грн. 50 коп. сума строкової заборгованості по щомісячній комісії;

505 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії;

155 968 грн. 88 коп. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках та комісії.

За встановлених обставин, беручи до уваги виконання банком умов кредитного договору та надання позичальнику грошових коштів у визначеній умовами договору сумі, а також невиконання відповідачами взятих на себе договірних зобовязань, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Банк"Фінанси та Кредит", задовольнивши його позов в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього К одексу.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За умовами п. 2.2. договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Згідно п. 2.1 договорів поруки, у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Норми закону, якими врегульована порука, також не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між цими поручителями не виникає солідарної відповідальності один перед одним.

Кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю.

Проте, суд першої інстанції не врахував зазначені норми права, умови укладених договорів поруки і дійшов хибного висновку про солідарну відповідальність всіх відповідачів по справі.

Оскільки ОСОБА_3 та ТОВ "Гідромеханізація" укладали з позивачем окремі договори поруки, таким чином не давали спільної поруки за виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором, вони не можуть нести солідарну один з одним відповідальність. Кожен з них повинен відповідати перед кредитором солідарно з основним боржником в обсязі, встановленому договором.

За таких обставин, рішення місцевого суду в частині солідарного стягнення з відпові- дачів суми боргу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитом, а також солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ТОВ "Гідромеханізація" цієї ж суми заборгованості.

Окрім того, підлягає зменшенню стягнута на користь позивача сума заборгованості.

Так, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частиною третьою ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2017 року відповідачем ОСОБА_5 та 18 вересня 2017 року ОСОБА_3 через канцелярію місцевого суду були подані заяви про застосування строків позовної давності та зменшення суми пені /а. с. 77/.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30 квітня 2017 року, період нарахування пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту: з 30 квітня 2016 року до 30 квітня 2017 року, тобто 1 рік, що зокрема відповідає наявним у справі доказам.

Проте судом фактично не було вирішено підняте відповідачами в заяві питання про зменшення суми пені.

В той же час, за нормами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З доданого позивачем до позовної заяви розрахунку вбачається, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором №70/РVN-07 від 19 березня 2007 року, станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 641 540 грн. 51 коп., з яких:

163 12,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 30 квітня 2017 року /1долар США = 26,551453 грн./ становить 433 125 грн. 09 коп. сума заборгованості по основному боргу кредиту, в тому числі сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 891,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 23 674 грн. 07 коп.

149,53 доларів США сума строкової заборгованості по відсотках, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 3 970 грн. 24 коп.;

1 797,22 доларів США сума простроченої заборгованості по відсотках, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 47 718грн. 80 коп.

252 грн. 50 коп. сума строкової заборгованості по щомісячній комісії;

505 грн. сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Таким чином, розмір збитків у вигляді простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, строкової та простроченої заборгованості по відсотках, строкової та простро-ченої заборгованості по щомісячній комісії складає 76 120 грн. 61 коп. /23 674 грн. 07 коп. + 3 970 грн. 24 коп. + 47 718грн. 80 коп. + 252 грн. 50 коп. + 505 грн./, в той час, як сума нарахованої позивачем пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсотках та комісії становить 155 968 грн. 88 коп., що значно перевищує розмір збитків, а тому підлягає зменшенню до розміру суми збитків, а саме 76 120 грн. 61 коп. відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням майнового стану позичальника ОСОБА_2 та її поручителя ОСОБА_3, на підтвердження якого останніми до справи надані відповідні докази /а. с. 77-83; 174-179/.

З урахуванням зменшеного розміру пені, з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №70/PVN-03-07 від 19 березня 2007 року в сумі 561 692 грн. 24 коп. /433 125 грн. 09 коп. + 3 970 грн. 24 коп. + 47 718грн. 80 коп. + 252 грн. 50 коп. + 505 грн. + 76 120 грн. 61 коп./.

Пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами судові витрати.

Оскільки розмір заборгованості, що підлягає стягненню на користь банку у сумі 561 692 грн. 24 коп. становить 87,55% від суми 641 450 грн. 51 коп., яку просив стягнути позивач, на його користь підлягають стягненню в такому ж співвідношенні і судові витрати, тобто 87,55% від сплаченого банком судового збору у розмірі 9623 грн.11 коп., що становить 8 521 грн. 26 коп. у рівних частках з кожного з відповідачів.

В іншій частині доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Підстави для ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 лютого 2018 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідромеханізація" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором №70/PVN-03-07 від 19 березня 2007 року у сумі 561 692 грн. 24 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідромеханізація» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором №70/PVN-03-07 від 19 березня 2007 року у сумі 561 692 грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідромеханізація» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у сумі 8 521 грн. 26 коп., а саме у рівних частках з кожного по 2 840 грн. 42 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1 Судді: /підписи/ ОСОБА_6 ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.