Справа № 369/7584/18
Провадження № 2/369/2964/18
05.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ковриженко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 1995 року вона є власником жилого будинку № 68 по вул. І.Франка в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. 04 серпня 1995 року вищевказаний будинок був зареєстрований в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за нею, ОСОБА_1, запис в реєстровій книзі під № 497.
Відповідач у справі є її внуком. З її згоди відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в належному їй будинку за вищевказаною адресою, що підтверджується записом про його реєстрацію в будинковій книзі в будинку № 68 по вул. Франка в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
Відповідач ОСОБА_2 з березня 2017 року в будинку № 68 по вул. Франка в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області без поважних причин не проживає, ніякого інтересу до житла не проявляє, ніяких документів та речей відповідача в будинку немає.
Позивач ОСОБА_1 вважала, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин з березня 2017 року в спірній квартирі не проживає, і тому втратив право користування даним житлом.
Так як відповідач зареєстрований в належному їй жилому будинку, то вона, як власник, не може вільно розпоряджатися своєю власністю. В даному випадку її права порушуються, так як вона не може вільно розпоряджатися своєю власністю, і крім того, сплачує одна комунальні послуги та несе інші витрати з урахуванням реєстрації відповідача в належному їй будинку. Це все призводить до її тяжкого матеріального становища. Вона є пенсіонером і її пенсія складає лише 1791 грн.. Пенсія-єдиний вид її доходу.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 15, 16, 317. 319, 321, 405 ЦК України просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 68 по вул. І.Франка в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлялася належним чином, позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, та розглянути справу у її відсутності.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, а позивач у поданій до суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, то суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 1995 року позивач у справі ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом є власником жилого будинку, що знаходиться в м. Боярка, Київської області, по вул. І.Франка, 68, належного померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, видане на підставі рішення виконкому Боярської міської ради № 5 від 10 березня 1975 року, і зареєстрованого в КМБТІ за № 497. Будинок розташований на земельній ділянці 405 кв.м., має розмір жилої площі в цілому 50,4 кв.м..
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з березня 2017 року, тобто більше одного року, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується Актами депутата Боярської міської ради УІІ скликання Києво-Святошинського району Київської області від 21 червня 2018 року, 28 вересня 2018 року.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 68 по вул. Франка в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.