Справа № 154/2153/18 Головуючий у 1 інстанції: Вітер І.Р.
Провадження № 22-ц/802/66/18 Категорія: 27 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Киці С.І.,

з участю секретаря судового засідання Вергуна Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів та неналежне виконання банківських договорів за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

8 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про стягнення коштів за договорами банківських вкладів та неналежне виконання банківських договорів.

Просить суд стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» суму вкладів 3033 дол. США, 11,5 % річних за фактичну кількість днів користування вкладами протягом дії заяв-договорів в сумі 129 дол. США, 11,5 % річних від простроченої суми вкладів понад строк дії заяв-договорів у сумі 891 дол. США, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 37392,32 грн та три проценти річних від простроченої суми основного боргу та суми несплачених відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 8720,64 грн, 9952,66 грн з пенсійного рахунку, що в загальному становить 4053 дол. США та 56065,62 грн.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 серпня 2018 року відкрито провадження в даній справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 серпня 2018 року та передати справу на розгляд за територіальною підсудністю до Сєверодонецького міського суду Луганської області.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» Оберемко Р.А., подав письмові пояснення, в яких підтримує вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір належить до територіальної юрисдикції Володимир-Волинського міського суду Волинської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позов про стягнення з відповідача грошових коштів позивач обгрунтовує тими фактичними обставинами, що у 2014-2015 роках вносив банківський вклад (депозит) у ПАТ «Укрінбанк», а також мав відкритий поточний рахунок у цьому банку, на який надходили пенсійні виплати.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-37цс16.

За таких обставин позивач вправі пред'явити вказаний позов за своїм вибором за правилом ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не є банківською установою, оскільки 13 липня 2016 року за рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрінбанк» перейменовано в ПАТ «Укрінком», а також викладено статут в новій редакції, не впливають на висновок суду, оскільки наявність підстав для правонаступництва юридичної особи підлягає оцінці судом при вирішенні справи по суті, а не під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими, апеляційний суд приходить до висновку про залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 серпня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді