У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву (скаргу) ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою (скаргою), вимогами якої є скасування обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України. Вимоги заяви (скарги) мотивував тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року задоволено подання державного виконавця Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГРУЮ у місті Києві Сачиланатеш Анни Валеріївни, боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліал Україна», стягувачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «АТМА Професійне притиральне обладнання», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Національний Банк України, Головне управління держпраці у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал Україна», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов'язань згідно виконавчих листів. 08 грудня 2017 року загальними зборами учасників ТОВ «Поліал Україна» прийнято рішення про відчуження частки в розмірі 100 відсотків статутного капіталу ТОВ «Поліал Україна», а також рішення про припинення повноважень керівника ТОВ «Поліал Україна» ОСОБА_1 Заявник неодноразово звертався до Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вважає дії Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві необґрунтованими, у зв'язку з чим просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою суду від 05 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» врегульовано питання щодо тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із ст. 8 Закону рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно із п. 12.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови: про повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.99 року (далі Закон № 606-XIV); закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону № 606-XIV; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів. Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до ГЦОС ДПС.

Отже, питання щодо зняття заборони тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішується державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови.

Відповідно до Узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року та Узагальнень про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України (чинна норма ст. 441 ЦПК України). На підставі цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, встановленому ЦПК, щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою. Оскільки інші процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України) не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України, ст. 377-1 ЦПК (чинна норма ст. 441 ЦПК України) є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, вирішення питань щодо зняття тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не віднесено до компетенції суду.

Ураховуючи, що окрім ЦПК України, інші процесуальні кодекси України (ГПК України, КАС України), не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України, а питання щодо зняття такого обмеження не врегульовано жодним процесуальним кодексом України і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», та враховуючи, що повноваження щодо зняття заборони тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішується державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови, суд приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, особа, яка вважає, що діями державного виконавця щодо відмови у знятті тимчасового обмеження у праві виїду за межі України, порушено її права чи свободи, вправі звернутися до суду із відповідною скаргою згідно із ст. 447 ЦПК України в порядку цивільного судочинства.

Заявник не оскаржує дії державного виконавця щодо відмови у знятті з нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно відмовити у відкритті провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування обмеження у праві виїзду за межі України та повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Н. Є. Арапіна