Справа № 188/916/18
Провадження № 2/188/484/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 30.09.1997 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданим 16.05.2018 року Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2 від 09.05.2018 року.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ІV-НО № 286339 батьком ОСОБА_3 визначено ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 065913 ОСОБА_3 16.12.2006 року уклала шлюб в результаті чого змінила прізвище на шлюбне ОСОБА_1.

Тобто вищенаведені письмові докази свідчать про те, що позивач - ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2.

На час відкриття спадщини ( час смерті спадкодавця ) ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпропетровське» розміром 10,840 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджено було сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0265971. Заповіт за життя він не посвідчував, бо помер передчасно.

Спадкоємцями першої черги на день смерті ОСОБА_2 були його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і єдина донька ОСОБА_3 Вікторівана, яка в майбутньому уклавши шлюб змінила своє прізвище на ОСОБА_1, і є позивачем за цією позовною заявою. За довідкою Української сільської ради спадкодавець ОСОБА_2 на день його смерті проживав сам. З дружиною, матір"ю позивача, на час смерті він був розлучений, - іншої на той час не мав. Батьки спадкодавця померли досить давно, а отже єдиним спадкоємцем на всю спадщину після смерті ОСОБА_2 є його рідна донька ОСОБА_1, як і визначено позивачем за цією заявою.

В 2017 році позивач звернулась до державного нотаріуса державної нотаріальної контори з ціллю оформлення спадкових прав після смерті батька, але нотаріус їй відмовив через відсутність свідоцтво про смерть батька, якого у неї не виявилось. Як виявилось свого часу не було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2, тому факт його смерті було встановлено за рішенням суду та актовий запис про його смерть вчинено вже 09.05.2018 року. Після отримання свідоцтва про смерть батька позивач знову звернулась до державного нотаріуса, яка надала їй відмову у вчиненні нотаріальної дії, через пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та через відсутній правовстановлюючий документ на спадкове право на земельну частку (пай), що є підставою для звернення до суду позивачем для доведення її права на спадкування після смерті ОСОБА_2.

Отже для визнання за позивачем в порядку спадкування права на земельну частку (пай) потрібно довести належність такого права саме спадкодавцю, що підтвердить її беззаперечне право на спадщину.

На доведення належності права на земельну частку (пай) ОСОБА_2 до позову надається дві довідки Головного територіального управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно до яких до цього часу за ним значиться та юридично йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпропетровське» розміром 10,840 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0265971 виданим 26.04.1997 року Петропавлівською райдержадміністрацією та який зареєстровано 26.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0971,та власне копією самого сертифікату.

Тобто викладені докази свідчать про беззаперечне право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпропетровське» розміром 10,840 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0265971, та в свою чергу підтверджує право на спадкування за законом такого права ОСОБА_1, в повному розмірі.

Щодо пропущення строку для прийняття спадщини, то позивач вважає безпідставним таке обгрунтування нотаріусом, адже згідно вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Наявність саме у позивача усіх правовстановлюючих документів свідчить про вступ нею в управління всією спадщиною після смерті батька. Окрім того отримання свідоцтва про смерть батька тільки в 09.05.2018 року свідчить про непропущення нею строку

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що поніс заявник складає витрати на сплату судового збору в розмірі 1703.01 гривень.

Наразі стороною позивача стверджується, що нею не подано іншого позову до Української сільської ради про встановлення належності спадкового права та визнання права на спадщину після смерті ОСОБА_2.

У зв"язку з вище викладеним, просить суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер : НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпропетровське» розміром 10,840 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0265971 виданим 26.04.1997 року Петропавлівською райдержадміністрацією та який зареєстровано 26.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0971,та власне копією самого сертифікату.

Сторони у судове засідання не з"явились. Позивач надала заяву, у якій просить суд розглянути справу без її участі та участі представника. Позовні вимоги пітримує у повному обсязі.

Представник Української сільської ради Петропавлівського району до суду також не з"явився. У своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі. Не заперечують проти позову. У зв"язку з цим , суд ухвалив розглянути справу у відсутність представників сторін та прийняти заочне рішення , згідно ст. 224 ЦПК України

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .

Судом встановлено, що 30.09.1997 р. дійсно помер ОСОБА_2, в с. Вереміївка Петропавлівського району Дніпропетровської області ( свідоцтво про смерть серії І-КИ № 810701 ), тобто батько позивача.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача IV-НО № 286339, де в урафі батько записано - ОСОБА_2.

Свідоцтвом про шлюб Серія І-НО №065913 встановлено, що 16.12.2006 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та відповідно змінила прізвище на "Черткова".

Померлому ОСОБА_2І на праві приватної власності належала земельна ділянка у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дніпровське", розміром 10.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0265971, виданого 26 квітня 1997 року головою Петропавлівської районної державної адміністрації. Вартість земельної ділянки (паю) 36215 грн. (тридцять шість тисяч двісті п"ятнадцять), відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру У дніпропетровській області, відділ у Петропавлівському районі від 26.01.2018 р. № 9/141-18.

Постановою державного нотаріуса від 24 липня 2018 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як заявниця пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 120 ЦК України та у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Відповідно до довідки Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області померлий ОСОБА_2 був дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав один. Заповіт у сільській раді не посвідчував.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Крім того , за ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину .

Отже , через відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянку, яка належала за життя померлому ОСОБА_2, є об'єктивною обставиною та позбавляє її , як спадкоємця, можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , суд , посилаючись на вимоги ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України вважає , що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни -спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне .

У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4,10,57-60 , 88 , 174 , 212-215 ЦПК України , ст.1212,1218, 1268 , 1270 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер : НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпропетровське» розміром 10,840 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0265971 виданим 26.04.1997 року Петропавлівською райдержадміністрацією та який зареєстровано 26.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0971,та власне копією самого сертифікату.

Відповідача звільнити від сплати судових витрат , які були понесені позивачем при сплаті судового збору .

Відповідачу , яка не з'явилася в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_7