Справа № 401/3381/17
2/401/294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Іващенко В.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ НАСК "Оранта" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свій позов тим, що 08 листопада 2015 року на перехресті вулиць Комсомольська та ОСОБА_3 в місті Світловодську Кіровоградської області сталася ДТП за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримала травми, винуватцем пригоди є ОСОБА_2, що підтверджено відповідним судовим рішенням. 03 лютого 2016 року, потерпіла ОСОБА_5 звернулася до ПАТ НАСК "Оранта" із заявою про відшкодування шкоди завданої її здоров'ю. 17 березня 2016 року страховою компанією було виплачено ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 1177,67грн. і відповідно до ЗУ "Про страхування" до страховика перейшло право вимоги в порядку регресу до особи відповідальної за завдані збитки. Так як страхове відшкодування в сумі 1177,67грн. було виплачено на рахунок ОСОБА_5, то позивач просить стягнути з ОСОБА_2 вказану суму коштів в порядку регресу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, якими обґрунтовано позов, просив стягнути з ОСОБА_2 кошти, що були виплачені ОСОБА_5 в якості страхового відшкодування в сумі 1177,67грн.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, вказали про безпідставність вимог позивача, так як кошти в якості страхового відшкодування ОСОБА_5 отримала безпідставно, жодної шкоди їй в наслідок ДТП спричинено не було, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 08 листопада 2015 року на розі вулиць Комсомольської та ОСОБА_3 в місті Світловодськ Кіровоградської області(а.с.6).

Постановою слідчого Світловодського ВП від 23 листопада 2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України-закрите за відсутністю об'єктивної сторони злочину(відсутність суспільно-небезпечних наслідків)(а.с.7).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3887636, строк дії 23.12.2014-22.12.2015, ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність перед третіми особами(а.с.11).

03 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернулася до ПАТ НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування шкоди завданої здоров'ю внаслідок ДТП(а.с.10).

Із розрахунку страхового відшкодування від 15 березня 2016 року вбачається, що сума страхового відшкодування на користь ОСОБА_5 за страховим випадком-ДТП за участю ОСОБА_2,становить 1777,67грн., вказані кошти були виплачені ОСОБА_5 17 березня 2016 року(а.с.12,13).

12 квітня 2016 року та 08 серпня 2017 року ПАТ НАСК "Оранта" зверталося з вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування вартості страхового відшкодування у розмірі 1777,67грн.(а.с.8,9).

Із висновку експерта №224 від 20.11.2015 року вбачається, що об'єктивних даних про наявність будь-яких тілесних ушкоджень на момент звернення за медичною допомогою у громадянки ОСОБА_5 в наданій медичній документації не має(а.с.28-29).

В судовому засіданні оглянуто матеріали страхової справи, наданої представником позивача, з яких вбачається, що ОСОБА_5 була направлена з жіночої консультації у гінекологічне відділення на стаціонарне лікування з діагнозом самовільний викидень. Із виписки ЛК від 29.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 зверталася за медичною допомогою 10.11.2015 року до терапевта, призначено амбулаторне лікування терміном на 2 тижні. Згідно довідки №53 ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні в акушерсько-гінекологічному відділенні з 11.11.2015 року по 18.11.2015 року(а.с.43-45).

Із листа №1215/01-14 від 09.07.2018 року Світловодської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в акушерсько-гінекологічному відділенні Світловодської ЦРЛ з 11.11.2015 року по 18.11.2015 року з діагнозом Порушення менструального циклу на фоні ВМЗ. Ерозія шийки матки. Проведені оперативні втручання 11.11.2015 року. Видалення ВМЗ. Вишкріб стінок порожнини матки. Отримувала протизапальну терапію. Виписана в задовільному стані(а.с.101).

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки в ході судового засідання не встановлений причинний зв'язок між ДТП, яка мала місце 08 листопада 2015 року та лікуванням ОСОБА_5 у акушерсько-гінекологічному відділені Світловодської ЦРЛ у листопаді 2015 року, то суд не знаходить підстав для задоволення позову про стягнення коштів з відповідача в порядку регресу, які були виплачені ОСОБА_5 страховою компанією.

Крім того, як вбачається з матеріалів страхової справи, підставою для виплати страхового відшкодування був самовільний викидень у ОСОБА_5, хоча насправді вона проходила лікування в Світловодській ЦРЛ зовсім з інших причин.

Твердження представника позивача про те, що сума страхового відшкодування в розмірі 1777,67 грн. була виплачена ОСОБА_5 саме через самовільний викидень, внаслідок ДТП не знаходять свого підтвердження, так як направлення на лікування до гінекологічного відділення не є тим належним і допустимим доказом того, що ОСОБА_5 дійсно проходила лікування, саме з таким діагнозом, який зазначений у направленні.

В ході судового засідання з достовірністю встановлено, що лікування ОСОБА_5 в листопаді 2015 року у акушерсько-гінекологічному відділенні Світловодської ЦРЛ жодним чином не пов'язане з самовільним викиднем за який ПАТ НАСК "Оранта" було проведено виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 17 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 141, 258, 263, 265, 268 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"(02081, м.Київ, вул.Здолбунівська 7-д, ) до ОСОБА_2(27500, АДРЕСА_1) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_6

02.10.2018