1Справа № 335/8478/18 2/335/2175/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Мереуци М.А., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості за договором, пені, трьох відсотків річних, втрати від інфляції, -
ВСТАНОВИВ:
ПозивачОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості за договором, трьох відсотків річних, втрати від інфляції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12 січня 2017 року між нею та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за „зеленим тарифом № 020514 ДСГ, до договору про користування електричною енергією від 27.10.2016 року № 020514 (далі - договір).
У відповідності до п. 2.1. договору, уклавши цей договір, Споживач (позивач) взяв на себе зобовязання продавати Енергопостачальнику (відповідачу) електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання обєктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, сонячні панелі якої вмонтовані (встановлені) на даху навісу, величина встановленої потужності якої становить 12 кВт, параметри якої відповідають державному стандарту, а відповідач взяв на себе зобовязання купувати у позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним господарством, в терміни, передбачені цим договором.
Пунктами 3.2.1., З.2.6., 3.2.7. додаткового договору передбачено, що відповідач зобовязаний: 1) купувати у позивача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; 2) проводити розрахунки з позивачем за «зеленим» тарифом у порядку, визначеному розділом 5 цього договору; 3) надавати позивачу в терміни, обумовлені змістом п. 5.4 договору, підписані в двох примірниках, акти приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії. Позивач згідно з п. 3.3.1. додаткового договору має право на отримання оплати за відпущену відповідачу електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством.
Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється електропостачальником протягом 10 днів місяця, наступного за розрахунковим. Електропостачальник повинен перерахувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленою генеруючої установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача відповідно до заяви повідомлення.
З урахуванням часткового погашення боргу станом на 18.07.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 602, 84 грн. (основний борг).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4910,05 грн., 3 % річних у сумі 763,49 грн. і втрат від інфляції 1 795,89 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на неправильний розрахунок пені та 35 річних, та на тяжкий фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяобленерго», просив суд розстрочити виконання судового рішення на 12 календарних місяців, зі сплатою сум щомісячно рівними частинами.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
12 січня 2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за „зеленим тарифом № 020514 ДСГ, до договору про користування електричною енергією від 27.10.2016 року № 020514 (а.с. 8-15).
У відповідності до п. 2.1. договору, уклавши цей додатковий договір, Споживач (позивач) взяв на себе зобовязання продавати Енергопостачальнику (відповідачу) електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання обєктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, сонячні панелі якої вмонтовані (встановлені) на даху навісу, величина встановленої потужності якої становить 16 кВт, параметри якої відповідають державному стандарту, а відповідач взяв на себе зобовязання купувати у позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним господарством, в терміни, передбачені цим договором.
Пунктами 3.2.1., З.2.6., 3.2.7. договору передбачено, що відповідач зобовязаний: 1) купувати у позивача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; 2) проводити розрахунки з позивачем за «зеленим» тарифом у порядку, визначеному розділом 5 цього договору; 3) надавати позивачу в терміни, обумовлені змістом п. 5.4 додаткового договору, підписані в двох примірниках, акти приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії. Позивач згідно з п. 3.3.1. додаткового договору має право на отримання оплати за відпущену відповідачу електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством.
Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється електропостачальником протягом 10 днів місяця, наступного за розрахунковим. Електропостачальник повинен перерахувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленою генеруючої установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача відповідно до заяви повідомлення.
Внаслідок неналежного виконання взятих відповідачем зобовязань щодо оплати придбаної електричної енергії утворилась заборгованість, яка станом на 18.07.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 602, 84 грн. (основний борг).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4910,05 грн., 3 % річних у сумі 763,49 грн. і втрат від інфляції 1 795,89 грн.
Суд погоджується з розрахунками наведеними позивачем, які в частині нарахування пені,інфляційних втрат оспорювалися під час розгляду справи стороною відповідача, однак неправильності розрахунку позивачем пені,інфляційних втрат судом не встановлено.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (п.6.3. додаткового договору).
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв лілового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
П.5.8 договору передбачено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, електропостачальник зобов»язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день просрочення платежу.
За період з 21.07.2017 року по 18.07.2018 р. за прострочення платежу відповідачем рахується пеня у розмірі 4910,05 грн.
З огляду на те, що договором не встановлений розмір за користування грошовими коштами позивача, позивачем було застосовано трьохвідсотковий розмір, передбачений ст. 625 Цивільного кодексу України. Крім того, було розраховано втрати від інфляції. В результаті розмір 3 % річних становить 763,49 грн., а втрат від інфляції 1795,89 грн.
Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру оплачується, у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір позивачем за подання позовної заяви майнового характеру сплачено судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривень) грн. 80 коп., який підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Згідно ст. 435 ЦПК України, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою сторони, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити чи розстрочити виконання рішення.
При цьому Верховний Суд України в пункті 10 Постанови №14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, вказує про те, що задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин.
Аналізуючи обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача виняткових або надзвичайних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б могли утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви, передбачені ст. 435 ЦПК України, відсутні, а відтак заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості за договором, трьох відсотків річних, втрати від інфляції задовольнити.
В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про розстрочення виконання рішення відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Дата складання повного судового рішення: 09 жовтня 2018 року.

Суддя: Н.І.Рибалко