Справа №345/3220/18
Провадження № 2/345/1449/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Кардаш О.І., з участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішень виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2016 звернулась із заявою до Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області з проханням про взяття на квартирний облік, як громадянку, що потребує поліпшення житлових умов. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що є інвалідом ІІ групи загального захворювання, матірю одиночкою, яка виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані та проживають у квартирі №1, будинку №50а, що на вул. Л. Українки в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області. Фактично у вказаній квартирі проживають три сімї, що не є забезпеченням належних і достатніх умов проживання.

Однак, відповідачем не враховані наведені обставини та 27.01.2017 прийнято рішення, яким позивача взято на облік для поліпшення житлових умов загальної черги.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 05.09.2017 звернулась до голови Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області із проханням надати їй житлове приміщення (окремої квартири) в житловому будинку. 23.11.2017 виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області прийнято рішення №29, яким позивачу відмовлено у наданні квартири в с. Яворівка, що на вул. Л.Українки, 50а/3, так як було прийнято рішення про надання квартир учасникам АТО.

ОСОБА_1 вважає таку відмову незаконною, так як в неї було право на одержання вищевказаної квартири, а підстав для надання цього житла іншим особам не було. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати дії виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні квартири (житлового приміщення) в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області на вул. Л. Українки, 50а/3 протиправними; скасувати рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №32 від 28.12.2017; зобовязати виконавчий комітет Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області розглянути на своєму засіданні з прийняттям рішення по суті, заяву ОСОБА_1 про надання їй житлового приміщення (окремої квартири) в житловому будинку №50а/3, що на вул. Л. Українки в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2018 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району №32 від 28.12.2017 та зобовязання вчинити дії, вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження (а.с. 16-17).

30.08.2018 на адресу суду від сільського голови Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 надійшов письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 20-23). Так, сільський голова стверджує, що позивач просить визнати дії протиправними щодо відмови у наданні їй квартири, однак не зазначає, які саме дії виконавчого комітету слід визнати протиправними. Позивачем долучено до позовної заяви рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради № 29 від 23.11.2017, як доказ протиправності дій виконавчого комітету сільської ради. Однак, виконавчий комітет є органом місцевого самоврядування із визначеним колом повноважень згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто, якщо позивач незгідна із рішенням, та вважає його незаконним, то вона вправі оскаржити дане рішення. Однак, такої позовної вимоги не заявлено. Дії можна визнати протиправними, якщо б виконавчий комітет прийняв рішення з кола повноважень, які не належать йому, чи була порушена процедура прийняття рішення (процесуальні порушення). Однак, оскільки виконавчому комітетові надано Законом право приймати рішення, що стосуються житлових питань, то дії по прийняттю рішення неможна визнавати протиправними.

Також, представник відповідача зазначає, що рішенням виконавчого комітету Ріпянської сільської ради № 29 від 23.11.2017 відмовлено ОСОБА_1 у наданні квартири. Дане рішення є чинним на сьогоднішній день, ніким не скасовано, і не є предметом даного судового розгляду, чи будь-якого іншого судового розгляду. Тому відсутні підстави повторно розглядати заяву ОСОБА_1, так як з цього приводу існує рішення.

Крім того, позивач чомусь не вказує про те, що вона була зареєстрована в загальну чергу на одержання житла під № 3 згідно рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради № 4 від 27.01.2017 «Про взяття на квартирний облік», тому право на отримання житла в порядку загальної черги у неї виникне після того, як будуть покращені житлові умови осіб зареєстрованих під №1 та № 2, або хтось із цих осіб не втратить право на покращення житлових умов.

Сільський голова також зазначає, що термін "одинокої матері" на законодавчому рівні не визначено, однак тлумачення цьому поняттю міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.92 р. № 9. Згідно з п. 9 цієї постанови одинокою матір'ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує й утримує дитину сама. Тож, із врахуванням того, що батько у дітей є це колишній чоловік позивачки, то відповідно вона не має статусу «одинокої матері» Адже, якби позивачка мала статус одинокої матері, то відповідно вона б була внесена у список осіб, які мають право на першочергове забезпечення житлом, а не в загальну чергу. Вона ж із постановленням її в загальну чергу погодилась, та не оспорює цього факту. Тому у неї відсутні правові підстави для отримання квартири першочергово.

Також, ще 24.11.2016 виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради було прийнято рішення № 26 «Про залишення квартир в будинку с. Яворівка по вул. Л.Українки, 50а», яким було вирішено вільні квартири в будинку № 50а по вул. Л.України в с. Яворівка залишити в резерві для надання учасникам АТО. На підставі даного рішення 28.12.2017 виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради прийнято рішення № 32, яким вирішено квартиру виділити ОСОБА_5 Тож на момент відкриття провадження у справі спірна квартира була вже заселена, у звязку із чим неможливо видати ордер на її заселення іншими особами.

Що стосується вимоги про скасування рішення виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради № 32 від 28.12.2017 то дане рішення прийнято на виконання рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради № 26 «Про залишення квартир в будинку с. Яворівка по вул. Л.Українки, 50а» від 24.11.2016р. яким було вирішено вільні квартири в будинку № 50а по вул. Л.України в с. Яворівка залишити в резерві для надання учасникам АТО.

Окрім цього, оскільки оспорюється рішення, на підставі якого у ОСОБА_6 виникло право на житло, то оскарження даного рішення напряму впливає на права ОСОБА_5. як наймача та мешканця квартири. № 3 по вул. Л.Українки, 50А в с. Яворівка, а тому він повинен бути залученим до участі в справі в якості співвідповідача.

Однак, оскільки право заявляти клопотання про залучення до справи співвідповідача належить виключно позивачу, то виконавчий комітет позбавлений можливості заявити таке клопотання.

На підставі наведеного, сільський голова Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району №32 від 28.12.2017 та зобовязання вчинити дії.

07.09.2018 на адресу суду надійшла письмова відповідь ОСОБА_1 на вищезгаданий відзив (а.с. 30), у якій стверджує, що відповідачем не спростовано аргументів її позовної заяви. Так, не надано суду підтверджень того, що квартира надана учасникам АТО; не вказано чи перебувала особа, якій надано квартиру на квартирному обліку; чи було її (особу) визнано такою, що потребує поліпшення житлових умов; чи мала особа таке ж як і позивач право на першочергове отримання квартири.

Окрім того, надання відповідачем квартири №3 в будинку №50а, що на вул. Л. Українки в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області відбулось без додержання гласності.

Позивач вважає, що відмова їй у наданні житла, яке на той час було вільним є протиправною, оскільки порушує її конституційні права на житло.

Також, 07.09.2018 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, в яких остання просить суд: визнати дії виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні квартири (житлового приміщення) в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області на вул. Л. Українки, 50а/3 протиправними; скасувати рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №26 від 24.11.2016; скасувати рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №29 від 23.11.2017; скасувати рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №32 від 28.12.2017; зобовязати виконавчий комітет Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області розглянути на своєму засіданні з прийняттям рішення по суті, заяву ОСОБА_1 про надання їй житлового приміщення (окремої квартири) в житловому будинку №50а/3, що на вул. Л. Українки в с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області.

Позивач у судове засідання не зявилась, однак її представник згідно довіреності (а.с.14) ОСОБА_7 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити.

Представник відповідача сільський голова ОСОБА_4 також у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити.

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 47 Конституції Україникожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.

Згідно зі статтею 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою профспілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою профспілок; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Як вбачається з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Також відповідно до даної статті та п. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, вищевказаним кодексом та правилами, а також іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району №4 від 27.01.2017 «Про взяття на квартирний облік громадян», ОСОБА_1 разом із сімєю взято на квартирний облік для поліпшення житлових умов в загальну чергу під №3 (а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району №29 від 23.11.2017, ОСОБА_1 відмовлено у наданні квартири в с. Яворівка, вул. Л. Українки, 50а/3, так як було прийнято рішення «Про надання квартир для учасників АТО» (а.с.9).

Позивач стверджує, що являється одинокою матірю, а тому, має право на першу чергу у наданні житлового приміщенням. Із даним суд не погоджується у звязку із наступним.

Так, статтею 45 ЖК Української РСР передбачено, що у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов, зокрема матерям, яким присвоєно звання «Мати-героїня», багатодітним сім'ям, сім'ям, що виховують дітей з інвалідністю, і одиноким матерям (батькам).

Термін «одинока матір» на законодавчому рівні не визначено, проте відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 одинокою матірю вважають жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Як вбачається із свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 його батьком є ОСОБА_8 (а.с.24). 19.04.2007 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розірвано (а.с.26). Згідно із свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 його батьком є ОСОБА_9 (а.с. 25). Водночас, позивачем не надано суду доказів того, що вона виховує дітей сама, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не утримують своїх дітей. Крім того, у свідоцтві про народження дитини - ОСОБА_3 не зазначено, що запис про батька зроблено зі слів матері.

На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для скасування рішення виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району №29 від 23.11.2017.

Окрім того, згідно практики Верховного Суду, викладеній у справі №554/6692/17, особи, яким надається жиле приміщення поза чергою, передбачені статтею 46 ЖК Української РСР.

Так, статтею 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, до таких віднесено, зокрема, інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб, яким жиле приміщення надається поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Із зазначеного вбачається, що до даного переліку не входять одинокі матері.

Щодо скасування рішень вищевказаного виконавчого комітету №26 від 24.11.2016 та №32 від 28.12.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої учасникам бойових дій надаються такі пільги , зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир та забезпечення їх паливом.

Як уже згадувалось вище перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою визначено статтею 46 ЖК Української PCP.

Так, 24.11.2016 виконавчим комітетом Ріпянської сільської ради Калуського району прийнято рішення про залишення у резерві квартири у будинку в с. Яворівка по вул. Л. Українки, 50а Калуського району Івано-Франківської області для надання учасникам АТО (а.с. 29).

28.12.2017 виконавчим комітетом прийнято рішення №32, згідно з яким учаснику АТО ОСОБА_5 надано квартиру №3, що на вул. Л. Українки, 50 в с. Яворівка (а.с.12).

Як вірно зазначено відповідачем у відзиві, ОСОБА_5 не залучено позивачем як співвідповідача у справі. Оскільки, нормами чинного ЦПК України суд позбавлений можливості з власної ініціативи залучити співвідповідача, а позивач таким правом не скористався під час судового розгляду, суд вважає, що в даному випадку буде порушено право ОСОБА_5 на житло та справедливий судовий розгляд.

За правилом ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції ", виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

На підставі наведеного, суд вважає, що рішення виконавчого комітету скасуванню не підлягають. Варто також зазначити, що оскільки позовні вимоги про визнання дії виконавчого комітету протиправними та зобовязання виконавчого комітету розглянути на своєму засіданні з прийняттям рішення по суті, заяву ОСОБА_1 про надання їй житлового приміщення; є похідними від скасування рішень виконавчого комітету, то вони також не підлягають до задоволення.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушень її конституційних прав, а твердження відповідача спростовують доводи позовної заяви, суд приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішень виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району та зобовязання вчинити дії, слід відмовити.

У звязку із задоволенням позову, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 55 Конституції України; ст. ст. 9, 34, 43, 45-46 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 12-13, 15, 76-81, 89, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішень виконавчого комітету Ріпянської сільської ради Калуського району та зобовязання вчинити дії відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

СУДДЯ: