Провадження № 2/325/221/2018
Справа № 325/433/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря судового засідання Орманджи Ф.К., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приазовська районна державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у його спілкуванні з сином і вихованні дитини, визначивши такі способи участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - систематичні побачення з дитиною щосуботи з 10 до 17 години, а також щонеділі з 10 до 15 години за його місцем проживання; можливість відвідування дитини у дитячому садку на свята і батьківських зборах; спілкування з дитиною влітку без обмеження часу з можливістю відвідування дитиною його місця проживання.

В обґрунтування вимог зазначено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 квітня 2012 року народився син ОСОБА_3. Після розірвання відносин між сторонами, відповідач проживає з дитиною за адресою: вулиця Матросова, 29, село Таврійське Приазовського району Запорізької області та постійно перешкоджає йому у спілкування з дитиною. Між ними виникають конфлікти, оскільки ОСОБА_2 не дозволяє позивачу бачитися з дитиною, приймати участь у вихованні. З метою відстоювання своїх прав він звернувся до органу опіки та піклування Приазовського районної державної адміністрації Запорізької області. 14 Грудня 2017 року рішенням органу опіки йому визначено дні та години спілкування з сином, а саме: щосуботи з 10 години 00 хвилин до 17 години, щонеділі з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин за його місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; відвідувати дитину у дитячому садку: на свята, батьківські збори; влітку без обмеження часу з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, за згодою матері. Після прийняття рішення він неодноразово звертався до відповідача, однак вона відмовила йому у наданні побачення з дитиною, чим перешкоджає йому спілкуватися та бачитися з дитиною. У зв'язку з викладеним, позивач обмежений у здійсненні права спілкуватися з дитиною.

В підготовчому судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги повністю визнала, пояснила, що в подальшому не буде перешкоджати ОСОБА_1 бачитися і спілкуватися з дитиною. ОСОБА_2 не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, так як вона беззаперечно визнає позовні вимоги, погоджується надати відповідачу можливість спілкуватися із дитиною на умовах, вказаних в позові.

Представник третьої особи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області - ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи визнання відповідачем позову, відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, так як наявні для цього законні підстави, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На засіданні органу опіки та піклування стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх неповнолітній син проживає з матірю. Згідно акта обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_1 встановлено, що він спільно проживає з ОСОБА_5 в її квартирі за адресою: вул. Горького, 79/12, в смт. Приазовське. В квартирі є всі необхідні умови для перебування неповнолітньої дитини. Надані довідки Приазовської ЦРЛ, згідно яких ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра. Приазовською РДА (за згодою всіх членів ради) ухвалено, що ОСОБА_1 має право зустрічатися з сином ОСОБА_3 щосуботи з 10 години до 17 години (за власним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4); щонеділі з 10 години до 15 години (за місцем проживання); відвідувати дитину у дитячому садку: на свята, батьківські збори; влітку - без обмеження часу з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, за згодою матері. Зазначені обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 16 від 14 грудня 2017 року.

Відповідно до висновку за результатами перевірки матеріалів ЄО № 21 від 06 січня 2018 року, 06 січня 2018 року до Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою звернувся ОСОБА_1, а саме про те що ОСОБА_2 не виконує рішення органу опіки та піклування Приазовської РДА та не надає можливості заявнику зустрічатися з сином. Приазовським ВП встановлено, що у даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення - злочину, перевірку припинено та ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Вирішення питання щодо виховання дитини регулюються статтею 157 СК України, згідно якої той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.2 ст. 159 СК України).

Згідно ст.12 Закону України Про охорону дитинства, виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом (ст.15 Закону України Про охорону дитинства).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 Сімейного кодексу України).

Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб.

Отже, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як законом визначені рівні права матері і батька на спілкування з дитиною, її виховання. Рівність таких прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, враховуючи висновок органу опіки щодо періодичності спілкування батька з дитиною, який відповідає позовним вимогам, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини та те, що відповідачем не виконується рішення органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, жодних негативних наслідків у спілкуванні дитини із батьком не встановлено, відповідач визнала позов, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приазовська районна державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні повністю задовольнити.

Усунути перешкоди у спілкуванні батька - ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, визначивши ОСОБА_1, як спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 систематичні побачення з ним: щосуботи з 10 до 17 години та щонеділі з 10 до 15 години за місцем проживання ОСОБА_1; відвідувати дитину у дитячому садку: на свята і батьківські збори; влітку без обмеження часу з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 07 вересня 2018 року.

Суддя О.П. Пантилус