Справа № 182/3220/18
Провадження № 2/0182/2248/2018
06.09.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Рунчевої О.В.
секретаря : Нагаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач 08.05.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2003 року належить квартира за адресою : АДРЕСА_1.
У належній їй квартирі зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не є та не були членами її сім'ї. Відповідачі з моменту реєстрації в спірній квартирі не проживають, не користуються нею , особистих речей відповідачів в квартирі немає, участі в утриманні квартири не приймають.
Відповідачі проживають в Автономній Республіці Крим, добровільно з реєстраційного обліку за місцем реєстрації не знімаються.
Реєстрація відповідачів в належній їй квартирі створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження її власністю, крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг.
Враховуючи викладене, просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою : АДРЕСА_1.
Ухвалою про відкриття провадження від 05.06.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу просить не здійснювати (а.с. 25).
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації (а.с.19,20). До суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з викликом у судове засідання на 06.09.2018 рік о 10.00 год., як не вручений у зв'язку з закінченням строку зберігання (а.с.23). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Будь-якої іншої адреси місця проживання чи перебування відповідача суду невідомо.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного.
Правовідносини що склалися між сторонами, виникли із житлових та цивільних правовідносин та врегульовані нормами Житлового та Цивільного кодексів України.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку(квартири)визначені статтею Цивільного кодексуУкраїни /далі ЦК/та статтею 150 Житлового кодексуУкраїни /далі ЖК/, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Правовою підставою вимог про зобов'язання не чинити перешкод в користуванні житлом є положення статті 391 ЦК, яке визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. 23.12.2003 року належить квартира за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.4, 5).
У вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на є родичами позивача (а.с. 9).
Також, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 19, 20).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2014 року в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 не проживають, не приймають участі в утриманні квартири, не сплачують комунальні платежі. Особистих речей відповідачів в квартирі немає.
Факт не проживання відповідачів з 2014 року зафіксовано в акті, посвідченого керівником ОСББ «№ 30» за підтвердженням сусідів, від 25.04.2018 року (а.с. 10).
Отже, відповідачі не проживають і не користуються спірним житловим приміщенням, не виконують свої зобов'язання по оплаті комунальних послуг, не підтримують приміщення в належному стані. Таким чином, суд вважає доказаним факт, що відповідачі з 2014 року, без поважних причин, не проживають в квартирі та не користуються нею.
При таких обставинах, суд вважає, що необхідно визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою : АДРЕСА_2.
На підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн., тобто по 352, 40 грн. з кожного відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 16, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268-226,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2), ОСОБА_3 ( РНОКПП - НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2) - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп. ).
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп. ).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева