Справа № 214/5766/17
2/214/714/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

її представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить поділити їхнє спільне з відповідачем ОСОБА_3 майно у вигляді автомобіля марки «КIA CEE`D», 2007 року випуску, кузов U5YFF24327L062154, р/н НОМЕР_1, залишивши його у користуванні відповідача та стягнувши з нього на її користь вартість автомобіля в розмірі 91633 грн. 57 коп., в обґрунтування якого послалась на те, що вказаний автомобіль було придбано нею та відповідачем під час зареєстрованого шлюбу, а відтак цей автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю, однак, оскільки автомобілем користується виключно відповідач, тому вона просить про саме такий порядок поділу цього автомобіля.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся, в свою чергу, із зустрічним позовом до позивача ОСОБА_1, в якому, не заперечуючи, що вищевказаний автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю, просить суд стягнути з неї на його користь компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля у розмірі 75000 грн., припинивши його право власності на його частку та визнавши за ОСОБА_1 право власності на цю його частку з дати виплати йому повної суми зазначеної компенсації, в обґрунтування якого послався на те, що ОСОБА_1 більш необхідний автомобіль, так як з нею залишись проживати їхні діти, які потребують комфорту та зручностей при пересуванні по території міста, що неможливо без власного транспортного засобу, тому він просить саме про такий порядок поділу автомобілю.

Позивач за первісним позовом та її представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі за підстав, у ньому зазначених, зустрічних позовних вимог не визнали.

Відповідач за первісним позовом підтримав позовні вимоги за своїм зустрічним позовом у повному обсязі, первісних позовних вимог не визнав, пояснивши при цьому, що на цей час спірний автомобіль після ДТП, яка сталась у листопаді 2016 року та у звязку з якою його притягнуто до кримінальної відповідальності, перебуває під арештом за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра та знаходиться пошкодженому стані, що виключає користування автомобілем.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, у судовому засіданні на підставі пояснень сторін та письмових документів встановлено та прийнято сторонами без заперечень, що під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі було придбано автомобіль марки «КIA CEE`D», 2007 року випуску, р/н НОМЕР_1, який сторони визнають своєю спільною сумісною власністю, що зараз автомобіль перебуває під арештом у звязку з притягненням відповідача за первісним позовом до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України та визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом (а.с.12-14, 69-72).

У ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України закріплено, що майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить чоловікові й дружині на праві спільної сумісної власності.

Рівність часток у спільному сумісному майні подружжя передбачена ст. 70 СК України за умови, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у відповідності до зазначених правових норм спірний автомобіль є спільною сумісною власністю сторін.

Разом з тим, судом не встановлено ніякої домовленості між сторонами або наявності між ними шлюбного договору про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді спірного автомобіля, або інших обставин, що мають істотне значення, на підставі яких суд має відступити від рівності часток у спільному майні, тому суд приходить до висновку, що частка кожного із сторін у цьому автомобілі є рівною та складається із 1/2 його частки.

Між тим, як розяснив у п. 25 своєї постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, відповідно до частин 4, 5 ст. 71 СК України присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ допускається за його згодою за умовою попереднього внесення другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, за таких обставин, суд, вирішуючи зазначений спір, виходить з того, що оскільки спільне майно подружжя, яке підлягає поділу, виключає можливість його реального поділу між сторонами відповідно до їх часток, а грошова компенсація вартості ніким із сторін на депозитний рахунок суду не вносилась, то зазначене майно підлягає залишенню у їхній спільній частковій власності з визнанням за ними права власності на 1/2 частку зазначеного майна за кожним, без реального поділу.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає первісні та зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 368 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 70, 71 СК України ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 142, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Автомобіль марки «КIA CEE`D», 2007 року випуску, кузов U5YFF24327L062154, р/н НОМЕР_1, розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках та визнати право власності на 1/2 його частку за ОСОБА_1 та на другу 1/2 його ж частку за ОСОБА_3.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.