ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5749/18
Провадження № 2-н/210/805/18
У Х В А Л А

іменем України

"16" жовтня 2018 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Дослідивши матеріали, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно зі ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з заяви юридичною адресою боржника є Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченко, 36, що територіально не відноситься до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, на вимогу про стягнення заробітної плати поширюються також правила підсудності за вибором заявника за зареєстрованим місцем його проживання чи перебування, що зумовлює долучення до заяви про видачу судового наказу документу, який засвідчує місце реєстрації проживання/перебування стягувача.

Разом з цим, в порушення вказаного ОСОБА_3 не надано документів на підтвердження обставин, при яких можливо було б застосувати положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України при визначенні підсудності справи.

Таким чином, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відтак, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачу судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко