Справа № 740/2753/18
Провадження № 2/740/1340/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади с. Мала Кошелівка Ніжинського району в особі Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності по ? частині житлового будинку № 126 по вул. Шевченка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, як за колишніми членами колгоспного двору та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку вищевказаного житлового будинку у порядку спадкування за заповітом після померлої 30 серпня 2017 року матері -ОСОБА_4.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 Максимівна-голова двору, ОСОБА_1 Васильович-син, ОСОБА_2 Володимирівна-невістка, ОСОБА_2 (після одруження-Глоба) ОСОБА_5, які мали право власності на 1/4 частку кожний відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року.

30 серпня 2017 року померла ОСОБА_4. За життя вона залишила заповіт, яким все своє майно заповідала сину-Герасименко В.В., який у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

13.04.2018 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо земельної ділянки площею 2,0175 га для ведення особистого селянського господарства на території Малокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4, а в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову часткуу будинку 13 квітня 2018 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності на свої частки у будинку, як колишні члени колгоспного двору та належним чином зареєструвати своє право власності, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок їх частки не визначені.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1223 ЦК України, яка передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід пав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

В судовому засіданні встановлено, що зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 зареєстрований на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Ніжинської районної Ради народних депутатів від 18.09.1991 року, згідно рішення № 79 від 24.03.1989 року, як колгоспний двір, головою якого вказана ОСОБА_4.

Відповідно до довідки Вертіївської сільської ради станом на 15.04.1991 у будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто, станом на 15 квітня 1991 року позивачі, виходячи із рівності часток всіх членіх колгоспного двору, набули право власності по 1/4 частці житлового будинк кожний.

ОСОБА_1 право на іншу 1/4 частку будинку отримав як спадкоємець за заповітом після померлої 30.08.2017 року матері-Герасименко Г.М.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачам необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

В матеріалах справи міститься відмова приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 у вчинені нотаріальної дії, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Ніжинської районної ради 18 вересня 1991 року, будинок належить колгоспному двору без визначення часток.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ №059065 ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Глоба».

На запит Ніжинського міськрайонного суду приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 надав копію спадкової справи до майна померлої 30 серпня 2017 року ОСОБА_4, яка містять в собі заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачів обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись.ст. 25, 328, 331, 1216, 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: 16626, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Мала Кошелівка, вул. Шевченка, буд.126, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 126 по вул. Шевченка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, адреса: 16626, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Мала Кошелівка, вул. Шевченка, буд.126, право власності на 1/4 частку житлового будинку № 126 по вул. Шевченка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_3, адреса: 16626, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Мала Кошелівка, вул. Шевченка, буд.126, право власності на 1/4 частку житлового будинку № 126 по вул. Шевченка в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.