Ухвала

Іменем України

07 вересня 2018 року

місто Київ

справа № 127/18569/16-ц

провадження № 61-40063ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Товариства власників гаражів № 2 (далі - ТВГ № 2) про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовувався тим, що під час розгляду судом іншої цивільної справи № 127/29028/13 представник ТВГ № 2 ОСОБА_7, допитані як свідки ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 дали неправдиві показання з питання обрання ОСОБА_7 головою цього товариства 08 грудня 2012 року, в той час, коли таке рішення відбулося 07 грудня 2012 року. Позивач просив суд визнати протоколи засідання правління ТВГ № 2, загальних зборів уповноважених представників від 07 та 08 грудня 2012 року підробленими, сфальшованими, суперечними статуту товариства, стягнути на його користь з відповідачів відшкодування завданої моральної шкоди, окремою ухвалою ініціювати перед правоохоронними органами притягнення згаданих фізичних осіб до відповідальності за змову, дачу суду неправдивих показів.

В подальшому, у серпні 2017 року до участі у справі як відповідачі залучені ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року залишено без змін.

ОСОБА_4 06 липня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення, а справу передати на новий розгляд.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом з тим, за правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Частиною першою статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року) кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Стаття 15 ЦК України 2004 року передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 13 червня 2002 року, посвідченого у нотаріальному порядку, є власником гаража НОМЕР_1, розташованого на території ТВГ № 2 по Сабарівському шосе, № 1-а у м. Вінниці.

Рішенням правління товариства від 17 травня 2014 року ОСОБА_4 виключено з членів ТВГ № 2 у зв'язку з несплатою членських внесків, законність якого підтверджена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2014 року у справі № 127/29028/13, що набрало законної сили.

Судами також встановлено, що відповідно до вимог п.п. 5.2, 5.3 Статуту ТВГ № 2 в редакції, чинній з 23 травня 2011 року, на підставі протоколу № 1 від 07 грудня.2012 року головою Правління ТВГ № 2 було обрано ОСОБА_7 Зазначене рішення Правління затверджене 08 грудня 2012 року загальними зборами уповноважених членів ТВГ № 2.

При цьому, як слідує з оскаржених заявником рішень, позивачем не зазначено, в чому полягає порушення його прав прийнятими ТВГ № 2 рішеннями про обрання головою Правління товариства ОСОБА_7, а спосіб захисту цивільного права, який обрав позивач, не передбачений Законом. Також позивачем не наведено будь-яких неправомірних дій відповідачів, що були б підставою для відшкодування моральної шкоди позивачу та не надано жодних доказів на підтвердження цієї вимоги.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій зробили обґрунтований висновок, що позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними.

Крім того, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах доводів й вимог касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм матеріального та процесуального права судами першої й апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства власників гаражів № 2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик