ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
16 жовтня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-
13 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.
В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 вересня 1986 року Турбівською сільською радою народних депутатів Попільнянського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений відповідний актовий запис № 9 /а.с.6/.
Від спільного подружнього життя сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області /а.с.8/.
Батьками дитини записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Відповідно до довідки від 03.07.2018 року, ОСОБА_3, 2000 року народження, перебуває на диспансерному обліку у лікаря стоматолога-терапевта ОСОБА_5 з діагнозом: «Множинний гострий карієс Д (ІІІ)», також потребує дороговартістного лікування у лікаря-ортодонта, постановка «Брекет системи» /а.с.10/.
Згідно квитанції від 08.11.2018, ОСОБА_3 встановлена брекет система на дві щелепи сапфірова, одна щелепа 17 000, 00 грн., друга щелепа 17 000,00 грн, всього 34 000,00 грн. /а.с.9/.
У відповідності до ст.185 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.
У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.
На підтвердження розміру фактично понесених позивачкою додаткових витрат, пов'язаних з придбання та постановленням брекет системи, нею було надано квитанцію від 08.11.2018, відповідно до якої понесені витрати на загальну суму 34 000,00 грн.
Суд звертає увагу, що обов'язок утримання дитини, а також обов'язок оплати додаткових витрат на утримання дитини є рівним для обох батьків.
З урахуванням встановленої судом загальної суми понесених позивачем додаткових витрат на дитину, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 1/2 частину таких витрат.
На підставі викладеного позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають частковому задоволенню, тому з ОСОБА_2 підлягають стягненню додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 17 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 181-182, 185 СК України, статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) простягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
У задоволені іншої частини позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова