Справа № 283/1732/18
провадження №2/283/739/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

11 вересня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист права власності, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання осіб такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 в спірному будинку АДРЕСА_1 не мешкає, а лише зареєстрований за зазначеною адресою, маючи постійне місце проживання за іншою адресою. Оскільки, 1/2 частин будинку АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування 1/2 частин жилового будинку від 15.09.2000 року, просить захистити її право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач та її представник, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, подала заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Не заперечили щодо заочного розгляду справи.

Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся за місцем реєстрації належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування частини жилового будинку від 15.09.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером7927, дарувальник, ОСОБА_5, який є батьком позивача, передав належну йому 1/2 частину жилового будинку АДРЕСА_1 у власність безоплатно ОСОБА_2.

За цією ж адресою, в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.08.2018 року на підставі рішення суду від 14.08.2017 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано та який відповідно до довідки депутата Малинської міської ради про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 10.08.2018 року №1742 не проживає більше 2-х років.

Позивач реалізувала своє право на захист власного майна, а відповідач мав похідне право користування житлом від наявності такого права у особи, членом сім'ї якого він був. Із припиненням такого права, втратилось і його право на користування житлом.

Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14.

Відповідач не надав суду належних доказів поважності своєї відсутності у спірному будинку, чим не виконав вимоги ст. 83 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Керуючись ст. ст.12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 272,273, 280, 284,289 ЦПК України, ст. 383,391, 405 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування 1/2 частиною жилового будинку АДРЕСА_1

Судові витрати за заявою позивача вважати по фактично понесеним.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя