621/423/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вимогами: - встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю без укладення шлюбу з 2009 року по 28.09.2017 року - день смерті ОСОБА_4; - визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину грошових коштів в сумі 50 000 грн., які містяться на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» відкритих на ім'я ОСОБА_4.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що влітку 2009 року почала мешкати однією сім'єю з ОСОБА_4 На момент їх сумісного проживання вони були самотніми, в шлюбі не перебували.

Проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності її доньці ОСОБА_5

За період спільного проживання, вона с ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, і, оскільки обидва любили займатися сільським господарством, домовилися заощаджувати кошти на придбання будинку в сільській місцевості.

Протягом 8 років вони жили економно, витрачали лише одну пенсію, а іншу пенсію та кошти, які надавала дочка, заощаджували.

Заощаджені кошти зі спільної згоди знаходилися на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», відкритих на ім'я ОСОБА_4

Рахунків було декілька, оскільки ОСОБА_4 постійно вивчав вигідні пропозиції банку, знімав кошти з одного рахунку, розміщував на інших з більш вигідною пропозицією.

За розрахунками ОСОБА_4, за 8 років на його рахунках було акумульовано близько 100 000 грн.

Зазначені кошти є спільною сумісною власністю кожного в рівних частках, тому, вважає, що має право на 50 000 грн.

28.09.2017 ОСОБА_4 трагічно загинув в дорожньо-транспортній пригоді. Вона, як дружина, взяла на себе всі заходи та матеріальні витрати на поховання.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його діти, відповідачі у справі, які мають намір оформити свої спадкові права на майно, що залишилося після смерті батька.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні, у зв'язку з визнанням відповідачами позову, просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про визнання позову в повному обсязі, просять розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Водночас, відповідно до ст. 74 СК України у разі якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Про ознаки проживання однією сім'єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Наданими позивачем доказами підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить доньці позивача ОСОБА_5 (а. с. 17,18, 19, 20, 21).

Як вбачається із фотокарток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом вели спільне господарство, відпочивали, святкували свята, на яких були присутні їх рідні та близькі. (а. с. 25, 26, 27, 28).

ОСОБА_1 здійснювала організацію поховання ОСОБА_4, який помер 28.09.2017. (а. с. 14, 15, 16, 22, 23, 24)

Тобто, позивачем надано докази, які підтверджують факт спільного проживання із ОСОБА_4 однією сім'єю без шлюбу, що є підставою для поділу майна, набутого ними за час спільного проживання відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України.

Між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» 23.02.2017 та 01.03.2017 укладено договори № SAMDNWFD701 вклад «Стандарт» та № SAMDNWFD301 вклад «Стандарт» строковий на 12 міс., за якими ОСОБА_4 передав ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі. (а. с. 6, 7).

Згідно повідомлення та довідки ПАТ КБ «Приватбанк» залишок на депозитних рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_4 складає за договором № SAMDNWFD701 40000,02 грн., за договором № SAMDNWFD301 55000,03 грн. (а. с. 94, 95).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК України, За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу з державного бюджету 704,80 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також з відповідачів належить стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору по 352 грн. 40 коп. з кожного, що складає 50 відсотків від понесених нею витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_1 без шлюбу протягом часу з 2009 року по день смерті ОСОБА_4, який помер 28 вересня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину грошових вкладів на депозитних рахунках, відкритих на імя ОСОБА_4 згідно договорів № SAMDNWFD701 від 23.02.2017 та № SAMDNWFD301 від 01.03.2017.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Зобов'язати управління державної казначейської служби у Зміївському районі Харківської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією №0.0.972525622.1 від 23.02.2018 ПАТ КБ "Приватбанк" та 50 відсотків судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову за квитанцією №0.0.97252638.1 від 23.02.2018 ПАТ КБ "Приватбанк" .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 16.10.2018.

Головуючий: