Справа № 697/1036/18
Провадження № 2/697/502/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Канів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання того з подружжя з ким проживає дитина з інвалідністю та стягнення додаткових витрат повязаних з лікуванням дитини з інвалідністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання того з подружжя з ким проживає дитина з інвалідністю та стягнення додаткових витрат повязаних з лікуванням дитини з інвалідністю, посилаючись на те, що від шюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час сторони припинили шлюбні відносини. Відповідач не цікавиться вихованням сина та матеріально його не утримує. Так сталося, що син народився з фізичними вадами і не може самостійно пересуватися, йому потрібне додаткове лікування на яке відповідно необхідні кошти. Відповідач працездатний, на утриманні інших дітей немає, тому вважає, що в нього є можливість сплачувати аліменти. Крім того оскільки на утриманні позивачки знаходиться дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійної сторонньої допомоги, тому позивач просить також стягнути аліменти на утримання сина та аліменти її утримання та додаткові витрати на лікування сина.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку, проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував оскільки він являється інвалідом, отримує пенсію по інвалідності, іншого заробітку немає .

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд позов задоволити частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2003 року.

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною- інвалідом, що підтверджується копією посвідчення серія ААГ № 059950(а.с.9).

За змістом ч. 8 ст.7, ч. 2 ст.150, ст.180 СК України, ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно положеньст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не мнше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягають задоволенн .

Згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першоїстатті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Зі змісту вказаної статті встановлено, що право на утримання виникає за умови, що дитина з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом закладу охорони здоров'я. Доказів того, що дитина потребує сторонньої допомоги позивач не надала.

Згідно п.17постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат, кожна із позовних вимог повинна бути визначена окремо, як і суд їх повинен визначати в рішенні окремо, що цілковито відповідає позиції визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Щодо стягнення додаткових витрат.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення 500 грн. щомісяця додаткових витрат на утримання сина суд вважає, що вона є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки позивач не зазначила, які саме прогнозовані витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) включені в цю суму.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів. Оскільки доказів, стосовно понесених додаткових витрат на утримання дитини позивачем не було надано, тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81,138, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та ст. ст. 180, 182. 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання того з подружжя з ким проживає дитина з інвалідністю та стягнення додаткових витрат повязаних з лікуванням дитини з інвалідністю - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з 07.06.2018 р. і до його повноліття .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5 витрати повязані з розглядом справи в розмірі 290,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2018 року.

Головуючий підпис ОСОБА_5

з оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1036/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_5