Справа № 346/2851/18
Провадження № 2/346/1574/18
11 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,
з участю секретаря: Гайової Г.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
19 червня 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 10 червня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Від даного шлюбу у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, щовідповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не займається його вихованням. Усі обов'язки по вихованню та матеріальному утриманні дитини виконує позивач. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позивач та в судове засідання не з»явилася, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, не заперечує проти заочного розгляду.
Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.
Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину.
Згідно копії свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_3 сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с. 7).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованаПостановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до положеньст. 141СК Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 19.06.2018 року.
Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.141, 247 ч.2, 263,264,265,268,280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_2, Івано-Франківської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 19 червня 2018 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.