ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача Тушевського В.Л.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому позовному провадженні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

20.04.2018 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем в 2011 році було укладено кредитний договір згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав умови договору. Однак, відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має прострочену заборгованість.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2018 року задоволено позовну заяву ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3, стягнуто заборгованість в розмірі 53532,93 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2018 року, заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2018 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до судового розгляду.

14.09.2018 року, через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач та її представник просили в задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим, що позивачем не надано жодного доказу надання банком та отримання позичальником грошових коштів, крім того просили застосувати строк позовної давності, щодо позовних вимог про стягнення пені.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При розгляді справи, судом встановлено, що 31 січня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н (далі Договір), відповідно до якого, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.ргіvаtbank.ua) ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, на даний час діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови та кредитування в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими на обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний або інший інтернет ресурс.

Пунктом 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) передбачено, що правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток банку визначені цими Умовами, Пам'яткою клієнта, Тарифами на випуск та обслуговування банківських карт.

За правилами п. 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, вид якої визначено у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписом якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення такого договору є дата отримання картки, зазначеної у заяві.

Відповідачу було відкрито картковий рахунок №029447 - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка яка отримана відповідачем та мобільний телефон номер який був указаний відповідачем. Даний факт не заперечується відповідачем.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Позивач - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу - ОСОБА_3, можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивач зазначив в своєму позові, що відповідач в свою чергу, порушила умови договору не надавши своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов»язанням.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://ргіvаtbank.uа/кгеdіtу/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору, Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на зазначеному сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Як зазначив в позовній заяві позивач у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесеш коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 27.03.2018 року має заборгованість - 53532,93 грн. з яких: 4588,96 грн. - тіло кредиту; грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 44610,22 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 2525,38 грн. - штраф (процентна складова).

Дані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представником відповідача не заперечувався факт про укладення між позивачем та відповідачем зазначеного договору, однак відповідач заперечує проти наявності заборгованості за даним кредитним договором.

В ході розгляду справи судом встановлено, що при подачі позову до суду в його обґрунтування, позивачем надано розрахунок заборгованості в якому зазначено, що станом на 31.05.2015 рік за період з 03.07.2014 року по 31.05.2015 рік, заборгованість за кредитом становить: 5968.38 грн., заборгованість за процентами становить: 252,58 грн., разом 9246,34 грн. (при додаванні зазначеної суми загалом становить: 6473,54 грн.), а станом на 27.03.2018 року заборгованість за період з 01.06.2015 року по 27.03.2018 року становить: тіло кредиту: 4588,96 грн., нараховані відсотки: 1308,37; нарахована пеня: 44610,22 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом зазначено 50507,55; заборгованість по судовим штрафам 3025,38 грн., разом 53532,93 грн.

В судовому засіданні представником позивача наданий розрахунок заборгованості підтримано.

За клопотанням представника відповідача, позивачем було надано виписку по рахунку відповідача з якої вбачається, що операції по картковому рахунку відображені за період з 01.01.1999 року по 19.09.2018 рік. Однак, дія Договору, який є предметом позову, розпочинається з 31.01.2011 року, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування заборгованості (період), нарахування заборгованості по відсоткам, а також нарахування пені.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що за весь період дії договору при виниклій заборгованості щомісячно, нараховувалася пеня у розмірі 100 грн., однак, як вбачається з розрахунку, сума пені становить 44610, 22 грн., при цьому не зазначено її період нарахування (в щомісячному розрізі).

Згідно Довідки наданої позивачем, на протязі дії договору, було здійснено зміну умов Договору які відбулися 03.07.2014 року, 04.12.2014 року, 01.12.2014 року.

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Договору).

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив зміну умов Договору, а саме перехід з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» на «Універсальна GOLD».

Разом з тим, доказів про інформування відповідачки щодо змін умов тарифів, суду надано не було.

Згідно Умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_3, відповідачу надано кредитні карти, одна із них датована 02.10.2006 року, строк дії якої зазначено до 10/13 однак, разом з тим, як зазначалося судом, строк дії даного Договору розпочався з 31.01.2011 року.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд зазначає.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті ІІ8Б) + 5% від суми позову.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем зазначено заборгованість по судовим штрафам в сумі 3025,38 грн., але при цьому не надано обґрунтування нарахування вказаної суми заборгованості.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме - при непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Таким чином, п. 2.1.1.12.6.1. Договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.

У той самий час згідно з п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф .

Відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Такий висновок зробив ВСУ в постанові від 11.102017 року №347/1910/15-ц. та у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15.

Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом чч.3, 4 ст.267 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. (Правовий Висновок зробив ВСУ у справі №6-1138цс15 від 25.05.2016 року).

Відповідно до п. 11постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, суд не застосовує строк позовної давності так, як позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв»язку з ненаданням суду належних доказів щодо обґрунтування позовних вимог.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,89,141,265,268 ЦПК України та ст.ст. 256-258,260,267,509, 626,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», , юридична адреса: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер - НОМЕР_1, зареєстр.: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей