Справа № 137/1077/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 01.03.2017 р. померла її сестра ОСОБА_5. При житті спадкодавець склала заповіт яким заповіла усе своє майно ОСОБА_1 Після смерті спадкодавця позивач виявила бажання отримати спадщину після смерті спадкодавця, однак отримала відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою вул. Ювілейна, 7, с. Матяшівка Літинського району Вінницької області по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_5.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася надавши через канцелярію суду заяву якою просить: справу розглянути у її відсутність; позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею (а.с. 78).
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області, до судового засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява, про те, що відповідач позов підтримує та просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради (а.с. 56).
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не зявились надавши до канцелярії суду заяви, відповідно до яких просять розгляд справи провести у їх відсутність. Позов визнають та не заперечують проти задоволення позову (а.с. 80,82).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 378615, виданим 03.03.2017 р. виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_5 померла 01.03.2017 р. актовий запис № 13 (а.с.7).
Заповітом, котрий посвідчений 01.10.2010 р. секретарем Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області,ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно, де в б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла сестрі ОСОБА_1 (а.с. 19).
З довідки ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1083 від 31.10.2017 р. вбачається, що ОСОБА_5, до дня смерті володіла житловим будинком за адресою вул. Ювілейна, 7, с. Матяшівка Літинського району Вінницької області (а.с. 10).
Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області № 441 від 14.05.2018 р. ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,47 га. в с. Матяшівка, вул.. Ювілейна, 7, Літинського району Вінницької області. Землеьна ділянка не приватизована та державний акт не видавався (а.с. 11).
Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою вул. Ювілейна, 7, с. Матяшівка Латиського району Вінницької обалсті, будинок побудовано у 1960 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., допоміжною площею 32,1 кв.м., ганку «.», сараю літера «Б», веранди літера «Б1», погребу з шиєю, «п/Г», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, ? криниці № 3. Самовільні побудови відсутні (а.с. 12-16).
Листом за № 406/02-14 від 14.03.2018 р. нотаріус Літинської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальних дій та повідомила про право на звернення до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів (а.с. 17).
Відповідно до довідки за № 2429/02-14 від 30.12.2017 р. ОСОБА_1 за наявними в Літинській нотаріальній конторі даними є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 01.03.2017 р. і до дня смерті проживала у сщ. Матяшівці на вул. Ювілейна, 7, Літинського району Вінницької області (а.с. 18).
Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інші спадкоємці за волею спадкодавця на спірний житловий будинок, відсутні, відтак суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_5, та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Ювілейна, 7, сщ. Матяшівка Літинського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_5, яка померла 01.03.2017 р. та після смерті якої спадщину прийняла у тому числі спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (позивач).
Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати, за клопотанням позивача (а.с.78) слід залишити за нею.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 141, 209, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., допоміжною площею 32,1 кв.м., ганку «.», сараю літера «Б», веранди літера «Б1», погребу з шиєю, «п/Г», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, ? криниці № 3, яке розташоване за адресою вул. Ювілейна, 7, сщ. Матяшівка Літинського району Вінницької області та рахується за ОСОБА_5, яка померла 01.03.2017 р.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.