У Х В А Л А

18 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 295/11850/15-ц

провадження № 61-45027ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника Служби автомобільних доріг у Житомирській області- адвоката Войдевич Оксани Анатоліївни на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Житомирській області, третя особа- ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України), Служби автомобільних доріг у Житомирській області про стягнення 41 731,59 грн у відшкодування майнової шкоди та 5 000,00 грн моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що 21 червня 2015 року близько 21.20 год позивач, керуючи транспортним засобом «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в напрямку від м. Ружин до м. Козятин на 246+600 км автодороги Кременець-Біла Церква-Ржищів, здійснила наїзд на вибоїну проїзної частині дороги, внаслідок чого її автомобіль отримав пошкодження. Посилаючись на те, що відповідачами не вжито заходів щодо заборони або обмеження руху на пошкодженій ділянці дороги, просила суд задовольнити позов.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_2 46 731,59 грн, а саме: 41 731,59 грн у відшкодування майнової шкоди та 5 000,00 грн моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Житомирської областівід 30 серпня 2018 року апеляційні скарги ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та Служби автомобільних доріг у Житомирській області задоволено частково. Скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_2 36 099,00 грн у відшкодування майнової шкоди та 2 000,00 грн моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 вересня 2018 року представник Служби автомобільних доріг у Житомирській області - адвокат Войдевич О. А. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідачів на користь позивача 46 731,59 грн у відшкодування майнової та моральної шкоди. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Лише посилання представника Служби автомобільних доріг у Житомирській області- адвоката Войдевич О. А.у касаційній скарзі на те, що касаційний перегляд судових рішень саме у цій справі впливає на формування єдиної правозастосовної практики не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані представником заявника рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанова Апеляційного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Служби автомобільних доріг у Житомирській області - адвоката Войдевич Оксани Анатоліївни на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник