1Справа № 335/8853/18 2/335/2235/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
30.07.2018 року позивач ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості із нарахованої заробітної плати, стягнення частини втрат доходу у звязку з невчасним виконанням зобовязання по виплаті заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго».
16.02.2018 року у звязку з невиконанням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору ОСОБА_1 звільнилася з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за власним бажанням.
Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року становить 26 000 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача у судовому порядку.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь частину втрат доходу у звязку з невчасним виконання зобовязання по виплаті заробітної плати за період з вересня 2017 року по 16.02.208 року, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Ухвалою судді від 03.08.2018 року, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, 16.10.2018 року подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовну вимогу щодо стягнення заборгованості із заробітної плати підтримує в частині, з урахуванням сум, підтвердженою довідкою відповідача.
23.08.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Згідно відзиву на позовну заяву, ПАТ «Запоріжжяобленерго»зазначив, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за жовтень 2017 року січень 2018 року та поточна заробітна плата за лютий 2018 року була погашена у повному обсязі 16.07.2018 року, в тому числі за жовтень 2017 року у сумі 595 грн. 61 коп., листопад 2017 року у сумі 2 224 грн. 24 коп., грудень 2017 року у сумі 3 625 грн. 17 коп., січень 2018 року у сумі 3 571 грн. 14 коп., лютий 2018 року у сумі 15 470 грн. 93 коп. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення частини втрат доходу у звязку з невчасним виконання зобовязання по виплаті заробітної плати за період з вересня 2017 року по 16.02.208 року, а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, просив відмовити у звязку з відсутністю розрахунку стягуваних сум.
Представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», та була звільнена 16.02.2018 року за власним бажанням у звязку з невиконанням власником, або уповноваженого ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпА України.
Відповідно до бухгалтерської довідки відповідача, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за жовтень 2017 року січень 2018 року та поточна заробітна плата за лютий 2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» була погашена у повному обсязі 16.07.2018 року, в тому числі за жовтень 2017 року у сумі 595 грн. 61 коп., листопад 2017 року у сумі 2 224 грн. 24 коп., грудень 2017 року у сумі 3 625 грн. 17 коп., січень 2018 року у сумі 3 571 грн. 14 коп., лютий 2018 року у сумі 15 470 грн. 93 коп.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 була погашена у повному обсязі 16.07.2018 року.
Отже, суд приходить до висновку, що представником відповідача надано суду належні та допустимі докази стосовно відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем, а тому позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивач не спромігся надати суду обґрунтований, зрозумілий розрахунок заборгованості відповідача в частині нарахованих втрат доходу у звязку з невчасним виконанням зобовязання по виплаті заробітної плати за період вересень 2016 року по 16.02.2018 року включно, а також розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а тому у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України стягнути з позивача судові витрати у дохід держави у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості із нарахованої заробітної плати, стягнення частини втрат доходу у звязку з невчасним виконанням зобовязання по виплаті заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до суду апеляційної інстанції через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.
Суддя В.О. Макаров