АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» серпня 2018 року м. Херсон

Справа № 766/7911/16-ц

Провадження № 22-ц/791/1147/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарРябченко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І. О. від 17 квітня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного управління юстиції м. Херсона,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з вище зазначеною скаргою до суду, посилаючись на те, що за виконавчим листом, виданим Суворовським районним судом м. Херсона від 12 січня 2016 року, вона повинна була отримати з Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 15 139,96 грн та витрати за надання правової допомоги в сумі 1 300 грн.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона від 07 червня 2016 року виконавче провадження завершено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Скаржник зазначала, що повинна була отримати суму 16 439,96 грн, а отримала 15 139,00 грн, тобто рішення суду виконано не у повному обсязі, вона не доотримала 1 300 грн /16 439,96 - 15 139,96).

ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову державного виконавця Федосєєва С. М. про закінчення виконавчого провадження № 49863368 від 07 червня 2016 року; визнати незаконними дії в. о. начальника ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона Плевако І. І. про відмову у задоволенні скарги; зобов'язати державного виконавця Федосєєва С. М. здійснити заходи по примусовому виконанню рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 жовтня 2015 року про стягнення з відповідача на її користь залишку суми у розмірі 1 300 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову від 07 червня 2016 року державного виконавця Федосєєва С. М. про закінчення виконавчого провадження № 49863368.

Визнано незаконними дії в. о. начальника ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона Плевако І. І. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Зобов'язано державного виконавця Федосєєва С. М. здійснити заходи по примусовому виконанню рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 жовтня 2015 року про стягнення з відповідача на її користь залишку суми у розмірі 1 300 грн.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду ДП «Херсонський морський торгівельний порт», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що 06 червня 2016 року державним виконавцем винесено розпорядження про перерахунок стягнутих з підприємства на користь ОСОБА_1 грошових коштів і боржником на підставі зазначеного розпорядження, виконано рішення суду у повному обсязі: стягувачці сплачено заробітну плату, з відрахуванням з неї обов'язкових платежів, і витрати на правову допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Херсонський морський торгівельний порт» ОСОБА_1 просила її відхилити, як необґрунтовану, ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем, у порушення вимог ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення суду виконано не в повному обсязі, а саме не стягнуто 1 300 грн. витрат на правову допомогу.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Згідно з Конституцією України, статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 до ДП «Херсонський морський торгівельний порт» про поновлення на роботі задоволено частково. Визнано незаконним наказ ДП «Херсонський морський торгівельний порт» № 302-к від 17 липня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді тельмана підприємства з 18 липня 2015 року. Стягнуто з підприємства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу по 01 жовтня 2015 року в сумі 15 136,69 грн. та понесені витрати за надання правової допомоги у сумі 1 300 грн. В задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено /а. с. 3/.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2016 року доповнено рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 жовтня 2015 року, зазначено, що розмір стягнутого з ДП «Херсонський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 15 139,96 грн визначений судом без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів, які підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню) роботодавцем на загальних підставах /а. с. 6/.

Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона від 21 січня 2016 року відкрито виконавче провадження № 49863368 з примусового виконання виконавчого листа № 668/9451/15-ц, виданого 12 січня 2016 року про стягнення з Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу по 01 жовтня 2015 року в сумі 15 139,96 грн та витрат понесених останньою за надання правової допомоги в сумі 1 300 грн, а всього 16 439,96 грн /а. с. 8/.

Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона від 07 червня 2016 року виконавче провадження № 49863368 з примусового виконання виконавчого листа № 668/9451/15-ц, виданого 12 січня 2016 року закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суму, сума, стягнута на користь ОСОБА_1 у розмірі 15 132,00 грн, з урахуванням податків та обов'язкових платежів /а. с. 9/.

Відповідно до виписки за рахунком ОСОБА_1 за період з 01 червня 2016 року по 01 серпня 2016 року, остання отримала грошові кошти в сумі 15 132,00 грн /а. с. 5/.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Проте у рішенні Суворовського районного суду м. Херсона від 30 червня 2016 року, повнота виконання якого оскаржується заявницею, не було зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута без урахування податків і зборів.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов'язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Суд першої інстанції на вище зазначені норми права та докази на підтвердження здійснення ДП «Херсонський морський торгівельний порт» при перерахуванні ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 13 832 грн і витрат на правову допомогу 1 300 грн, перерахування обов'язкових платежів за платіжним дорученням № 7276, 7275, 7278, 7277 від 27 травня 2018 року у розмірі: 260,98 грн - військовий збір, ЄСВ - 3 827,72 грн; ПДФО - 3 131,77 грн, уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського РУЮ м Херсона та в. о. начальника ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона.

Дії державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження відповідають вимогам закону, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні, тому доводи апеляційної скарги ДП «Херсонський морський торгівельний порт» заслуговують на увагу, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скасувати, постановити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного управління юстиції м. Херсона відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 16 серпня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 17 серпня 2018 року Постанова набрала законної сили 16 серпня 2018 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова А. А. Рябченко