Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2018 Справа №607/14009/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Лобов Михайлівни до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2-Л.М. звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі по справі зареєстровані в житловому будинку № 3, що знаходиться за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області, однак там не проживають, не здійснюють оплату комунальних послуг, їх особистих речей немає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, житлового будинку № 3, що знаходиться за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд даної справи без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, однак подали заяви про розгляд даної справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 18.07.1988 р. Тернопільським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 1 вбачається, що цілий житловий будинок № 3 в смт. В.Березовиця по вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області зареєстрована за позивачем ОСОБА_2-Л.М. та належить їй на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори 14 липня 1988 року за реєстром №1039.

Згідно довідки виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 20.07.2018 р. за № 3188, вбачається, що відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру, 3 Тернопільського району Тернопільської області, зареєстровані, але не проживають з травня 2004 року.

Даний факт також підтверджується актами опитування сусідів від 05.02.2016 р., 21.09.2017 р., 20.07.2018 р.

У судовому засіданні зясовано, що відповідачі у житловому будинку № 3, що знаходиться за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області, не проживають, їх речі та майно у вказаному житлі відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів вони не проводять.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, житлового будинку № 3, що знаходиться за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області, оскільки останні не проживали у вказаному житлі більше року і проживає за іншою адресою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_2 Лобов Михайлівни до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, житлового будинку № 3, що знаходиться за адресою: смт. В.Березовиця вул. Миру Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 Лобов Михайлівна, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний тест рішення суду складено 16 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_7