Справа № 128/1887/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області помер їх батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з: права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 (вартість 1/2 частки 56 652 грн. 72 коп.). Так, згідно Державного акта серії НОМЕР_2, виданого 10 вересня 2012 року Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, зареєстрованого 21 жовтня 2012 року Будковською Т.В., Головним спеціалістом та Додатку до державного акта, ціла земельна ділянка площею 0,1555 гектари, на праві спільної власності належить: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Розмір часток кожного співвласника у праві власності на дану земельну ділянку не визначено. Позивачі зазначають, що саме в зв'язку з цим вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не мають можливості оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку в нотаріальній конторі.

Вважають, що таким чином, зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_5 (спадкодавцю) та їм, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на праві спільної сумісної власності, тобто частки у праві власності кожного співвласника не визначені, але є рівними згідно закону.

Зазначають, що на земельній ділянці площею 0,1555 гектари розташовано житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1. 1/2 частка даного будинковолодіння належала спадкодавцю ОСОБА_5 згідно свідоцтва НОМЕР_3 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Вінницької районної Ради народних депутатів 15 грудня 1986 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів № 271 від 24 жовтня 1986 року та рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів № 6 від 08 січня 1986 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 17 грудня 1986 року та записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64.

Також зазначають, що інша 1/2 частка житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, згідно договору дарування, посвідченого 09 лютого 1987 року Надольською Т.П., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, належить позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності також зареєстровано в КП «ВООБТІ» 27 грудня 1987 року та зареєстровано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64.

Вказують, що таким чином, житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в 1/2 частці належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а іншу 1/2 частку у праві власності на даний будинок успадкували в даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/4 частці кожний.

Позивачі зазначають, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Вказують, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, прийняли, так як постійно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем на момент смерті за однією адресою, а також у встановлений законом строк звернулися з заявами про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відсутні.

Таким чином, для здійснення свого права на спадкування майна після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно визначити розмір частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Жодної письмової домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не існувало, також не існує і відповідного договору між нами про визначення розміру часток, чи рішення суду про розподіл власності.Так як, спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав первинно в 1/2 частці на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а інша 1/2 частка належала спадкодавцю ОСОБА_5, після смерті якого дану частку успадкували ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/4 частці кожний. Таким чином, після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якийпомер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина саме на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1555 гектари.

За вказаних обставин позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визначити, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 дорівнює: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/2 частка та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - 1/2 частка; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках за кожним, тобто по 1/4 частці, на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1.Судові витрати позивачі просять залишити за ними та не стягувати їх з відповідача.

В підготовче засідання сторони по справі та їх представники не з'явились, однак, попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивачів згідно ордеру ОСОБА_9 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - сільський голова Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.05.2016 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з: права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1.

Так, згідно Державного акта серії НОМЕР_2, виданого 10 вересня 2012 року Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, зареєстрованого 21 жовтня 2012 року Будковською Т.В., Головним спеціалістом та Додатку до державного, ціла земельна ділянка площею 0,1555 гектари, на праві спільної власності належить: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Розмір часток кожного співвласника у праві власності на дану земельну ділянку не визначено, що підтверджується копіями вказаних документів (а.с. 24, 25).

Саме в зв'язку з цим позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають можливості оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 15 листопада 2017 року за № 2556/02-17 (а.с. 48).

Так, встановлено, що на земельній ділянці площею 0,1555 гектари розташовано житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, 1/2 частка даного будинковолодіння належала спадкодавцю ОСОБА_5 згідно свідоцтва НОМЕР_3 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Вінницької районної Ради народних депутатів 15 грудня 1986 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів № 271 від 24 жовтня 1986 року та рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів № 6 від 08 січня 1986 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 17 грудня 1986 року та записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64. Ці обставини підтверджуються копіями двох свідоцтв про право на спадщину за законом від 09 листопада 2017 року, виданих Каблучко Ю.В., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованих в реєстрі за № 1-1125 та за № 1-1131, що видані спадкоємцям ОСОБА_5, 1942 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 29, 30).

Встановлено, що інша 1/2 частка житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, згідно договору дарування, посвідченого 09 лютого 1987 року Надольською Т.П., державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, належить позивачам по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності яких також зареєстровано в КП «ВООБТІ» 27 грудня 1987 року та зареєстровано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 64 (а.с. 33-35).

Таким чином, житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в 1/2 частці належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а іншу 1/2 частку у праві власності на даний будинок успадкували в даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/4 частці кожний відповідно, що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.11.2017 року (а.с. 31, 32).

Згідно норм ст. 120 ЗК України від розміру частки у праві власності на житловий будинок, мала залежати і частка у праві власності на земельну ділянку, на якій розташовано даний будинок. Однак, під час приватизації в 2012 році вищезазначеної земельної ділянки, розмір часток кожного співвласника житлового будинку: ОСОБА_5 (власник 1/2 частки будинку) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (спільні власники іншої 1/2 частки будинку) - визначений не був.

Відповідно до ч. 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 11, 13) та Витягом з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08 лютого 2018 року, згідно якого наявний актовий запис № 4 про реєстрацію шлюбу 16 квітня 1988 року ОСОБА_1 та ОСОБА_12, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1» (а.с. 12).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли, так як постійно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем на момент смерті за однією адресою, а також у встановлений законом строк звернулися з заявами про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 15 листопада 2017 року за № 2556/02-17 (а.с.48).

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - відсутні.

За ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у праві спільної сумісної власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За нормами статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між: ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Таким чином, для здійснення права на спадкування майна після смерті ОСОБА_5, 1942 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно визначити розмір частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Судом є встановленим, що жодної письмової домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не існувало, також не існує і відповідного договору між нами про визначення розміру часток, чи рішення суду про розподіл власності.

Встановлено, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав первинно в 1/2 частці на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а інша 1/2 частка належала спадкодавцю ОСОБА_5, після смерті якого дану частку успадкували ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/4 частці кожний, то відповідно до норм ст. 120 ЗК України, частки співвласників і на земельну ділянку, на якій розташовано дане будинковолодіння, є рівними і мають дорівнювати: 1/2 частка на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а інша 1/2 частка - ОСОБА_5.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, 1942 року народження, який

помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина саме на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1555 гектари.

Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку позивачі зверталися до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 листопада 2017 року за № 2556/02/17, тобто досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом є встановленим, що позивачі не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у них немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За клопотанням позивачів, суд вважає залишити за ними судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 дорівнює: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/2 частка; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - 1/2 частка (спільна).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках за кожним, тобто по 1/4 частці, на земельну ділянку площею 0,1555 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна