Справа № 214/2562/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.

у відсутність сторін

розглядаючи заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та заяву ОСОБА_1, про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

27.10.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з відповідною заявою та просить видати дублікат виконавчого листа №214/2562/14-ц від 09.09.2014 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу та поновити строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування заяви зазначено, що 09.09.2014 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий документ №214/5450/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 42 947,09 грн. Зазначений виконавчий документ було втрачено під час його пересилання з Саксаганського ВДВС, що підтверджується листом від 02.08.2017 р.

27.07.2018 року боржник ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання дублікату виконавчого листа №2/214/1935/14 від 11.12.2017 року таким, що не підлягає виконанню та зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2018 року було скасовано ухвалу Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу від 13.11.2017 року про видачу вище вказаного дубліката виконавчого листа та направлено для продовження розгляду. Крім того вважає, що дублікат виконавчого листа є таким, що не підлягає виконанню, оскільки був виданий з порушенням норм процесуального права та на теперішній час дублікат перебуває на виконанні у Саксаганському ВДВС, хоча ухвала про видачу дублікату скасована, тому вбачаються підстави для закінчення виконавчого провадження.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк», про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у попередньому судовому засіданні підтримала заяву про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред'явлення просила її задовольнити. Проти задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню просила відмовити, так як вважає її необґрунтованою.

ОСОБА_1 та його представник у попередньому судовому засіданні, кожен окремо, заперечували щодо видачі дублікату виконавчого листа та просили задовольнити заяву пр. визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як помилково виданого 06.09.2018 р. представник ОСОБА_2 надав заяву про розгляд спрви за його відсутності, у заяві про відачу дублікату приносить відмовити, заяву про визнання виконавчого докмуенту таким, що не підлягає виконанню підтримує та просить задовольнити.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № SAMDN963 від 01/04/2011 р. у розмірі 42947,09 грн., а також судовий збір у розмірі 429,47 грн. (а.с. 38).

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який було отримано представником ПАТ КБ «Приватбанк» 20.10.2014 року (а.с. 42).

Згідно ч. 2 ст. 368 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Крім того, в листі від 25.09.2015р. «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» в пункті 7 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що згідно з ч. 1 ст.371 ЦПК підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. Заява про поновлення строку подається одночасно з пред'явленням виконавчого документа до суду, який його видав або до суду за місцем виконання. Разом з тим, відсутність оригіналу виконавчого документа процесуально унеможливлює поновлення строку його пред'явлення.

Зважаючи на те, що положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа. Заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред'являв банк виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

Так, згідно матеріалів справи, на виконання вище зазначеного рішення суду, 20 жовтня 2014 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» Андрєєвою Н.А., яка діяла на підставі довіреності від 19.08.2014 р. № 30-41-К-0, отримано оригінал виконавчого листа та копію рішення (а.с.42).

На підтвердження втрати виконавчого листа у своїй заяві представник ПАТ "Приватбанк" посилається на те, що його було втрачено під час пересилання з Саксаганського ВДВС. Разом з тим, згідно листа Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг №13.13.-47/13642 виконавчий документ до відділу не надходив.

Однак вказаний доказ лише підтверджує факт відсутності виконавчого листа у стягувача, однак не підтверджує обставин втрати виконавчого документа і докази, що це підтверджують, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується, оскільки дані обставини мають суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа. Більш того, обґрунтування зазначені в заяві та у листі Саксаганського ВДВС є різними.

Крім того, питання щодо наявності поважних причин пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, заявником ПАТ КБ «ПриватБанк» у заяві взагалі не наведено, таким чином відсутні підстави для визначення причин пропуску даного строку поважними.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилаються заявник, як на підстави для задоволення вимог, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, суд прийшов до наступних висновків.

Так, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2017 року було задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. 11.12.2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано дублікат виконавчого листа (а.с.88), та його було пред'явлено до виконання.

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито провадження з виконання виконавчого листа Дубліката №2/214/1935/14 про стягнення боргу з ОСОБА_1

Вже після пред'явлення виконавчого документу до виконання ОСОБА_1 14.05.20158 року звернувся з апеляційною скаргою на вище вказану ухвалу, яка була скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року та заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання направлено для продовження розгляду.

Сттатею 432 ЦПК України, передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 7 частини першої статті 39 Закону України є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

У пункті 5 частини першої статті 39 Закону «Про виконнвче провадження» передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження.

Враховуючи вище викладене та, що виконавчий лист та його дублікат було видано судом належному стягувачеві за рішенням, яке набрало законної сили, і яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», підстави вважати такий виконавчий лист виданим помилково з підстав скасування рішення, яке підлягає примусовому виконанню з матеріалів спарив не вбачається та доказів припинення з будь-яких причин обов'язку відповідача не надано, а тому у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Крім того суд зазначає, що скасування апеляційним судом ухвали місцевого суду на підставі якого було видано дублікат виконавчого листа, фактично призвело до відсутності підстав для його виконання, тому додаткового визнання його таким, що не підлягає виконанню не потребує.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 4432 ЦПК, ст.ст. 368, 370, 371 ЦПК в редакції від 18.03.2004 року), -

ухвалив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та заяви ОСОБА_1, про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або відповідного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Гринь Н.Г.