Справа № 541/1369/17
Номер провадження 2/541/32/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Калініченко Л.О.,

з участю представника позивачки, адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_2 ( 37600, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 освіти і науки України (01135, м. Київ пр. Перемоги, 10), ОСОБА_4 міської ради Полтавської області (37600, м. Миргород, вул. Незалежності,17), держави в особі Верховної Ради України (01021, м. Київ, вул.. Грушевського,5), треті особи: ОСОБА_4 комунальне житлово-експлуатаційне управління (37600, м. Миргород, вул. Сорочинська, 23), ОСОБА_4 професійно-технічне училище №44 (37600, м. Миргород, вул. Козацька,26), про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування запису про державну реєстрацію прав,

в с т а н о в и в :

29.06.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала. Пояснила, що в кінці 2004 року вона вселилася в кімнату №11 гуртожитку ПТУ 44 по вул. Лікарняній,32 (будинок розташований на розі вулиць Лікарняна і Козацька) і рішенням виконкому ОСОБА_4 міської ради від 13 вересня 2005 року №524 «Про реєстрацію громадян» їй та її сімї було дозволено реєстрацію в гуртожитку. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №712 від 30 листопада 2005 року було дозволено ОСОБА_4 ПТУ-44 переобладнати частину будівлі, яка знаходиться за адресою: вул. Козацька 5/32 під житлові квартири, для громадян: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 28 грудня 2005 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру №2, яка знаходиться в м. Миргороді по вул. Козацькій 5/32 про належність її державі в особі Верховної Ради України. 01 лютого 2006 року проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартиру), запис №137151133.

Відповідно до ордеру на житлову площу в гуртожитку №108 від 02 лютого 2006 року виданого їй ОСОБА_4 ПТУ-44 на зайняття жилої площі гуртожитку по вул. Козацькій 5/32, кімната №2 вона залишилася проживати у вказаній квартирі. Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 27.06.2013 року №16 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргород частини будівлі гуртожитку квартирного типу по вул. Козацькій 24а та будівлі корпусу №1 по вул.. Козацькій 3/32» (належить до сфери управління ОСОБА_3 освіти і науки, молоді та спорту України) прийнято ці будівлі до комунальної власності територіального громади м. Миргород. Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 11 жовтня 2013 року №12 «Про прийняття з державної в комунальну власність територіальної громади міста Миргород квартири АДРЕСА_2» було прийнято з державної до комунальної власності територіальної громади міста Миргород квартиру АДРЕСА_3, свідоцтво про право власності , видане на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради №776 від 28 грудня 2005 року визнано таким, що втратило чинність та передано квартиру на баланс ОСОБА_4 КЖЕУ.

Верховна Рада України та територіальна громада м. Миргород в особі ОСОБА_4 міської ради ніколи не претендували на спірну квартиру, жодних договірних відносин із власником вона не має. Вважає, що як добросовісний набувач, відкрито і безперервно володіла нерухомим майном квартирою №2 по вул. Козацькій 5/32 в м. Миргороді, а отже набула права власності на цю квартиру за набувальною давністю. Вона сплачує комунальні послуги за житло і не має жодної заборгованості.

Зважаючи на викладене, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру №2, яка знаходиться в м. Миргороді по вул.. Козацькій, будинок №5/32 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності держави в особі Верховної ради №13715133 на цю квартиру.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_7 не висловила заперечень проти задоволення позову, але зазначила, що ОСОБА_4 міська рада не є власником спірного житлового приміщення, оскільки рішення ОСОБА_4 міської ради від 27 червня 2013 року та від 11 жовтня 2013 року про прийняття з державної в комунальну власність територіальної громади м. Миргорода квартири АДРЕСА_3 не виконані, так як власником Верховною Радою України не передано квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Миргорода, тобто міська рада не є належним відповідачем по справі.

Представник відповідача ОСОБА_3 освіти і науки України в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи.

Представник Верховної ради України в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 комунального житлово-експлуатаційного управління в судове засідання не зявився. Підприємство належним чином повідомлено про день та час судового розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 професійно-технічного училища №44 в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що на підставі ордеру від 02 лютого 2006 року виданого ОСОБА_4 ПТУ-44 позивачка ОСОБА_2 вселилася в квартиру АДРЕСА_4 (а.с.8).

До цього разом із своєю сімєю позивачка ОСОБА_2 була зареєстрована в гуртожитку ПТУ-44 по вул. Лікарняній, 32 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 13 вересня 2005 року №524 (а.с.5, 9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №2 від 28 грудня 2005 року виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради, спірна квартира №2, яка знаходиться в м. Миргороді по вул. Козацькій 5/32 належить на праві власності державі в особі Верховної ради. Право власності зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» (а.с.6-7).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №16 від 27 червня 2013 року №16 прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Миргорода частину будівлі гуртожитку квартирного типу по вул.. Козацька, 24а та будівлю корпусу №1 по вулиці Козацька 5/32. Також вирішено передати вище загадані будівлі на баланс ОСОБА_4 комунального житлово-експлуатаційного управління міської ради (а.с. 10). Дане рішення не виконане.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради №13 від 11 жовтня 2013 року було вирішено прийняти з державної в комунальну власність територіальної громади м. Миргорода квартиру АДРЕСА_3. Також визнано, що свідоцтво на право власності видане на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради №776 від 28 грудня 2005 року втратило чинність (а.с.11). Дане рішення не виконане.

Отже, позивачка ОСОБА_2 разом із своєю сімєю на підставі ордеру, як наймач, вселилася в спірну квартиру. Між сторонами склались правовідносини щодо найму житла, оскільки позивачка вселились з відома власника, та за користування житлом здійснює оплату за надання послуг.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено судам, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:1) володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; 2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; 3) володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття у власність житлового приміщення державного чи комунального житлового фонду відбувається за нормами житлового законодавства, на ці правовідносини не поширюються норми ст. 344 ЦК України.

Перехід права власності з комунальної у приватну власність наймача та членів його сім'ї здійснюється шляхом приватизації державного житла, згідно з законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Окрім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира є власністю держави в особі Верховної ради. Рішення ОСОБА_4 міської ради №13 (а.с.11) стосовно прийняття спірної квартири АДРЕСА_4 з державної в комунальну власність територіальної громади м. Миргорода та про визнання свідоцтва на право власності виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради №776 від 28 грудня 2005 року таким, що втратило чинність не виконано.

З огляду на викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру за набувальною давністю, у зв'язку з чим її позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 328; 344 ЦК України та ст.ст. 4, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 89, 258, 259, 264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 ( 37600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 освіти і науки України (01135, м. Київ пр. Перемоги, 10), ОСОБА_4 міської ради Полтавської області (37600, м. Миргород, вул. Незалежності,17), держави в особі Верховної Ради України (01021, м. Київ, вул.. Грушевського,5), треті особи: ОСОБА_4 комунальне житлово-експлуатаційне управління (37600, м. Миргород, вул. Сорочинська, 23), ОСОБА_4 професійно-технічне училище №44 (37600, м. Миргород, вул. Козацька,26), про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та скасування запису про державну реєстрацію прав.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8