Справа № 628/2671/18
Провадження № 2/628/1388/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Купянськийміськрайоний суд Харківськоїобласті

в складі: головуючого судді - Клімової С.В.

при секретарі - Бавики Л.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Купянського міськрайсуду Харківської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.05.2018 син позивача ОСОБА_2 Даніїл, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого позивач сплачує аліменти на користь відповідача, проживає разом з ним, у звязку з чим сплачені аліменти йдуть не на потреби сина чим порушуються його права.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 24 жовтня 2018 року було уточнено прізвище та імя відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, пояснивши, що з відповідачкою по справі знаходився в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу мають спільну дитину, сина Даніїла, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого за рішенням суду з позивача стягуються аліменти на користь відповідача. Так як з 01.05.2018 року неповнолітній син проживає разом з позивачем за адресою: Харківська область Купянський район с. Кучерівка, вул. Лісна, 25, та знаходиться на повному утриманні позивача, просить суд звільнити від сплати аліментів, припинивши їх стягнення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов позивача не визнала, пояснивши, що між нею та неповнолітнім сином виникла суперечка з приводу виховного процесу, в результаті чого син пішов до батька. Син фактично проживає з батьками позивача, так як позивач працює та фактично проживає в місті Харкові. Вважає, що підстави звернення до суду з даним позовом стало те, що після офіційного працевлаштування з позивача стали стягуватися за виконавчим листом не тільки поточні аліменти а також і заборгованість по ним. До звернення з зазначеним позовом до суду, намагалася з позивачем врегулювати спір щодо місця проживання дитини, на утримання якої перераховує грошові кошти.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так сторони з 05.08.2000 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Купянського міськрайсуду Харківської області 12.08.2004.

Сторони мають спільну неповноліттю дитину, сина - ОСОБА_2 Даніїла, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за зазначеним вище рішенням залишений матері, відповідачці по справі (а.с.5,10).

На утримання неповнолітньої дитини, позивач на користь відповідача сплачує аліменти, що підтверджується копіями виконавчого листа, виданого на підставі рішення Купянського міськрайсуду Харківської області від 13.09.2004 та постанови міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Купянському, Шевченківському районах та місту Купянськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.06.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника (а.с.12,13).

Довідкою про склад сімї, виданої відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області, підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачка, ОСОБА_3 та її неповнолітні донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.61).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації з 01.05.2018 фактично проживає в домоволодінні ОСОБА_6 за адресою: с. Кучерівка, вулиця Лісна, 26а, що підтверджується комісійним актом від 27.08.2018 (а.с.11).

Як вбачається з виписки з КП «ПриватБанк», на протязі серпня-жовтня 2018 відповідачкою на банківську картку, видану на імя ОСОБА_5 перераховані грошові кошти(а.с.74-77).

Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 160 Сімейного Кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Таким чином даючи оцінку наданим позивачем доказів, суд виходить до наступного, що утримання неповнолітнього ОСОБА_5 є обовязком сторін по справі, як батьків, а не їх правом. Крім того з урахуванням свого віку, неповнолітній ОСОБА_5 має право самостійно визначати місце свого проживання.

З боку позивача в розпорядження суду не надано будь-яких доказів визнаних судом належними та допустимими, які б підтверджували факт проживання та знаходження на утриманні позивача неповнолітнього ОСОБА_5.

Доводи позивача про те, що його син проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні, спростовуються комісійним актом про те, що неповнолітній ОСОБА_5 з 01.05.2018 проживає не з позивачем, а з його батьками, в належному їм домоволодінні за адресою: с. Кучерівка, вулиця Лісна, 26а Купянського району Харківської області, а також виписками з банку про перерахунок відповідачем грошових коштів на банківську картку, видану на імя ОСОБА_5.

При обґрунтуванні своїх вимог, позивач посилається на ч. 2 ст.197 Сімейного Кодексу України яка регламентує, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла, у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач просить суд звільнити від сплати аліментів, припинивши їх стягнення, а не від заборгованості по аліментам, яка фактично, зі слів позивача, вже сплачена, у звязку з чим на думку суду зазначена вище норма закону не може регулювати спірно-правові відносини які виникли між сторонами.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що вимоги позову є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів неповнолітньої дитини та відповідача, оскільки наявними доказами підтверджено, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитини була залишена з відповідачем, яка з урахуванням свого віку має право самостійно визначати місце свого проживання.

Крім того залишаючи позов без задоволення, суд не порушує прав, свобод та інтересів позивача, оскільки неповнолітня дитина з ним не проживає та не знаходиться на його утриманні.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-83, 89, 90 103,109, 206, 264, 265, 293, 315,351, 352, 354, 355 ст..ст.180-182, 160197 Сімейного Кодексу України,

.

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після складання повного судового рішення відповідно до ст.268 ЦПК України в цей же строк з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Повний текст рішення виготовлений 21.11.2018 року.

Суддя Купянського міськрайонного суду С.В. Клімова