Ухвала

16 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/16763/17-ц

провадження № 61-45477ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ? орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 28 000,00 грн щомісяця на утримання кожної дитини: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і Крістіни.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1, третя особа ? орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі

20 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23 червня 2017 року і до досягнення повноліття кожною дитиною, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000,00 грн щомісячно, починаючи з 23 червня 2017 року і до припинення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку, а саме до

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року змінено.

Зменшено стягнуту судом суму аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі з

20 000,00 грн до 2 000,00 грн щомісяця на кожну дитину до досягнення повноліття кожною дитиною.

Зменшено стягнуту судом суму аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі з 20 000,00 грн до 2 000,00 грн щомісяця, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 червня

2018 року залишено без змін.

05 жовтня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня

2018 року та залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Предметом спору в даній справі є стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 28 000,00 грн щомісяця на утримання кожної дитини.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову,яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня

2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ? орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило