У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на ? частину квартири.

Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеного майна, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду. Тому просить суд накласти арешт на вищевказану квартиру на час вирішення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Разом з цим, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за відсутності поданих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, обраний вид забезпечення позову, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивач просить визнати право власності на ? частину квартири.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 17 - 90 за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 66 та встановити заборону ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеною квартирою.

Дані позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 20253, АДРЕСА_3

Дані відповідача: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: 02160, АДРЕСА_2

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О.Яровенко