КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4498/18
Провадження № 2/552/1482/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя Кузіна Ж.В.

секретар Шелестіна О.А.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею . З січня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Сімейне життя не склалось через постійно сварки, скандали, що виникали в сімї. Останній рік сварки виникали постійно, а тому позивач разом з сином з січня 2018 року не проживає спільно з відповідачем. За час сімейного життя , відповідач не надавав кошти на утримання дитини. Примирення неможливе.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що категорично не згодна на примирення, відповідач бив її, а тому подальше спільне життя неможливе. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу син буде проживати з нею, прізвище бажає залишити собі ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила, що з часу народження дитини відповідач не визнавав своє батьківство. У 2018 році в рамках цивільної справи за позовом позивача проведена експертиза та встановлено батьківство відповідача відносно дитини. Відповідач неодноразово висловлював в адрес позивача погрози, свідком чого вона була, бив її, а тому позивач неодноразово викликала поліцію. Просила позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що бажає зберегти шлюб, помиритись з позивачем, проте розуміє, що позивача ніхто не може змусити жити з ним однією сімєю. Відповідач ніколи не бив позивача та не погрожував їй. За час спільного проживання він самостійно оплачував житло, придбавав продукти харчування, за проханням позивача надавав кошти на придбання дитині одягу. Сторони мали окремий бюджет. Причиною розірвання шлюбу вважає образу позивача щодо невизнання ним батьківства відносно сина. Просив відмовити у задоволенні позову. Заперечує щодо стягнення з нього судових витрат.

Суд, заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2011 року, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження позовні вимоги задоволено. Визнано батьківство ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення набрало законної сили.

Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе.

Сторони не підтримують сімейні стосунки, примирення не можливе, таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

З відповідача на користь позивача , відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати , що складаються з судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.. 51 Конституції України, ст.. ст. 24, 104, 105 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб зареєстрований 19 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , актовий запис № 1571- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 5 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання м. Полтава, бул. ОСОБА_6,12, кв. 3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий Ж.В. Кузіна