Номер провадження: 22-ц/785/2122/18
Номер справи місцевого суду: 501/1437/16-ц
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

за участю секретаря: Лопотана В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2017 року, -

встановила:

15 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому, просить в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором кредиту №661/Ф03.9/213 від 12.06.2007 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на однокімнатну квартиру, загальною площею 31,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності шляхом, реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в межах процедури виконавчого провадження. А також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 5220,00 гривень.

Посилаючись на те, що 12.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №661/Ф03.9/213, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 65500,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.06.2017 року.

Оскільки в обумовлені строки позичальник ОСОБА_2 своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 159595,74 доларів США. По теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

У відповідності до вимог частини другої ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», районний суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з спливом строку позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 12 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, укладено Кредитний договір №661/Ф03.9/213, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 65500,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.06.2017 року.

20 червня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту №661/Ф03.9/213, між банком та ОСОБА_2, було укладено Іпотечний договір №3401, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М. та зареєстрованого за №3401, заборона відчуження у реєстрі за № 164, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 загальною площею, 31,6 кв.м.

Свої зобов'язання, визначені Договором кредиту, банком виконано належним чином в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 не виконав умови Договору кредиту внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 159595,74 доларів США.

Позивач просив суд, в рахунок часткового погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором кредиту №661/Ф03.9/213 від 12.06.2007 року в розмірі 159595,74 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 12.06.2007 року та посвідченого 12.06.2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М., зареєстрований 12.06.2007 року в Державному реєстрі правочинів, номер правочину 4125816, а саме: однокімнатна квартира під номер 46, у будинку 9, по вулиці Леніна у м. Іллічівську Одеської області, загальною площею, 31.6 кв.м., шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів. Ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в межах процедури виконання провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності у зв'язку із тим, що останній платіж відповідачем ОСОБА_2 був здійснений в грудні 2008 року. Отже, у зв'язку з припиненням відповідачем погашення заборгованості за кредитом, з січня 2009 року позивач мав право звернутися до суду за захистом свої порушених прав, але звернувся позивач до суду з позовом лише 15.06.2016 року

Проте, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі ст.ст. 257, 261, та 267 ЦК України, через сплив строку позовної давності, місцевий суд не звернув увагу на те, що укладаючи кредитний договір сторонами була фактично досягнута домовленість щодо збільшення строку позовної давності. На підставі волевиявлення сторін до кредитного договору був включений п.7.3. кредитного договору, згідно якого цей Договір набув чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань з урахуванням положень п.7.5. цього Договору. Також відповідно п.1.1.1. та п.1.1.2 кредитного договору, строк користування кредитом встановлений з липня 2007 року до травня 2017 року, а тому банком не було пропущено строк для звернення до суду із позовною заявою про захист своїх порушених прав.

Статтею З ЦК України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника Банку та безпосередньо позичальника - ОСОБА_2

Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями за Договором кредиту не виконав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України.

У п. 4.1. Договору іпотеки зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 1.1 Іпотечного договору було погоджено та встановлено вартість предмета забезпечення у розмірі 348000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і винести у справі постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотекизадовольнити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України провести розподіл судових витрат, стягнувши за рахунок держави на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5742 грн. та за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 5220 грн. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України « Про судовий збір» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2268-VIII від 18.01.2018 року.

Керуючись: ст.ст. 368, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2017 року - скасувати, і прийняти у справі постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотекизадовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»заборгованість за кредитним договором №661/ФО3.9/213 від 12.06.2007 року в розмірі 159 595.74 долари США

У рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 12.06.2007 року та посвідченого 12.06.2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М., зареєстрований 12.06.2007 року в Державному реєстрі правочинів, номер правочину 4125816, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею, 31.6 кв.м., шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів.

Стягнути за рахунок держави на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 5220 грн., та 5742 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03 вересня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра