Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/2490/18
2/705/1700/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
при секретарі Остропольській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом про те, що згідно договору дарування від 08.07.1970 року вона є власником частини житлового будинку по вулиці Інтернаціональній, 61 м. Умані Черкаської області. У належній їй власності зареєстрований, але не проживає відповідач по справі ОСОБА_2 У 2002 році на прохання відповідача його було зареєстровано тимчасово.
З моменту реєстрації і по теперішній час відповідач у належній їй частині житлового будинку не проживав і наміру проживати не мав, оскільки ніякого відношення до житла не має, проте знятися з реєстрації в добровільному порядку не бажає.
На цей час у неї виникла необхідність в отриманні субсидії на відшкодування житлово-комунальних послуг, але оскільки в належній їй власності зареєстрований та не проживає з 2002 року і по теперішній час відповідач, який є повнолітнім, вона не в змозі скористатися належним їй правом на отримання цієї субсидії. Вона пропонувала відповідачу знятися з реєстрації в добровільному порядку, він обіцяв, але на цей час так і не виконав своєї обіцянки та взагалі почав уникати зустрічей і відповідати на телефонні дзвінки. Що і стало причиною її звернення до суду з вказаним позовом.
Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житлом по вулиці Інтернаціональній, 61 м. Умані Черкаської області, належній їй на праві приватної власності.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримала та просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, шляхом направлення рекомендованого повідомлення, яке отримано ним власноручно 25.08.2018 року, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Заяв про слухання справи у його відсутність чи про відкладення справи на адресу суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору дарування, укладеного 08.07.1970 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1959, посвідченого ОСОБА_3 нотаріусом першої Уманської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_5 прийняла у дар 39,3 % будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в м. Умані по вулиці Інтернаціональній, 61, Черкаської області.
Згідно витягу із будинкової книги на житловий будинок № 61 по вулиці Інтернаціональній в м. Умані Черкаської області позивач ОСОБА_1 є власником частини вказаного житлового будинку. Крім неї, у її частині будинку, в тому числі, з 03.09.2002 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно акту, складеного 12 червня 2018 року комісією у складі: голови квартального комітету № 1 ОСОБА_6, сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дійсно по вулиці Інтернаціональній, 61 м. Умані Черкаської області зареєстрований але не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім'ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 29, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Черкаська область м. Умань вул. Інтернаціональна, 61, належним ОСОБА_1.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль