Справа №:755/5456/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. по видачу дублікату виконавчого листа, яке подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. по видачу дублікату виконавчого листа.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В., посилається на наступне, що 28 липня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено судове рішення, яким присуджено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття

11.08.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва видано ОСОБА_2 виконавчий лист 755/5456/17-ц, про що свідчить її особистий підпис, на довідковому листі до справи.

26.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Станом на 13.06.2018 року виконавчий лист на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції не надходив, тому є підстави вважати, що виконавчий лист втрачено під час пересилки.

Головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Стягувач - ОСОБА_2 в судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренка С.В. про видачу дублікату виконавчого листа підтримала, просила задовольнити.

Боржник - ОСОБА_3 судовому засідання не заперечував, щодо задоволення подання державного виконавця.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у заяві докази щодо підстав видачі дубліката виконавчого листа, суд дійшов висновку, що подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог першої статті Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що 28 липня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене судове рішення, яким присуджено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25-28).

26.01.2018 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренком С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.34).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. про видачу дублікату виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 липня 2017 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, підлягає задоволенню, оскільки викладені головним державним виконавцем обставини щодо втрати виконавчого листа підтверджується долученеми до подання доказами, а також враховуючи, що відсутність виконавчого документа унеможливлює здійснення виконавчих дій, спрямованих для належного виконання рішення суду, чим порушують права стягувача, які не можуть бути відновлені в інший спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 259, 354 Цивільного процесуального кодексу України, п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. по видачу дублікату виконавчого листа, яке подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №755/5456/17, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 11 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я