Дата документу 14.08.2018
ЄУ № 420/836/18
Провадження №2/420/457/18
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 серпня 2018 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.07.2018 вищезазначена позовна заява була залишена без руху і позивачу був наданий строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. Підставою залишення позовної заяви без руху стала її невідповідність вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, а саме: позовна заява та додані до неї документи не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів на підтвердження вартості майна, яке є предметом поділу на час подачі позову, а також обґрунтованого розрахунку сум, які позивач просить стягнути з відповідача; зміст позовних вимог, заявлених позивачем, суперечить способам і порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначеним сімейним законодавством України; позовні вимоги сформульовані не чітко, зокрема, позивачем не зазначено розмір половини вартості внесеного майна в ПСП «Добробут» та ПСП «Відродження» та половини отриманого доходу за час діяльності підприємств, які вона просить зобовязати відповідача виплатити; в позовній заяві не чітко викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, позивач взагалі не зазначила обставин щодо придбання спільно нажитого майна, джерел і часу його придбання тощо, а також не зазначила докази, що підтверджують вказані обставини; позивачем не обґрунтовані позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на неподільні частки рухомого майна; позивач не зазначила щодо наявності у неї або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; з позовної заяви та доданих до неї документів не зрозуміло, з якої саме суми був розрахований розмір сплаченого судового збору, якщо відсутні відомості щодо дійсної вартості спірного майна на момент предявлення позову; надані позивачем копії письмових доказів не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України; клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам ст. ст. 84, 182-183 ЦПК України.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 10.07.2018 направлялась позивачу ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_3 за адресами, вказаними в позовній заяві.

Зазначену ухвалу суду отримано позивачем ОСОБА_1 особисто 16 липня 2018 року, представником позивача ОСОБА_3 24 липня 2018 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень та підтверджується роздруківкою з сайту ПАТ «Укрпошта».

Таким чином, останнім днем для усунення недоліків позовної заяви і направлення її до суду було 03 серпня 2018 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що заява про усунення недоліків була подана представником позивача через поштове відділення тільки 06 серпня 2018 року, тобто з пропуском строку на усунення недоліків.

Посилання представника позивача на те, що він отримав копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху тільки 28 липня 2018 року не відповідають дійсності, оскільки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківки з сайту ПАТ «Укрпошта», останній отримав копію ухвали 24 липня 2018 року.

Крім того, вище встановлені обставини у сукупності свідчать про те, що і позивачу і його представнику стало відомо про постановлення ухвали суду від 10 липня 2018 року про залишення позовної заяви без руху з моменту отримання позивачем копії ухвали суду, а саме 16 липня 2018 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, заявник, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Судом встановлено, що у визначений судом термін десять днів з дня отримання копії ухвали, недоліки, вказані в ухвалі суду від 10.07.2018, позивачем не були усунуті, а строк, наданий судом для усунення недоліків позовної заяви, сплинув.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 10.07.2018 у строки, встановлені судом, від позивача чи її представника також не надходило.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені цивільно-процесуальним законодавством щодо форми та змісту позовної заяви, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя слід повернути позивачу, роз'яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя вважати неподаною і повернути позивачу з усіма доданими документами.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Пронька