Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2749/18
Номер провадження: 2/225/802/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Панаслюк Є.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання,-

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

06.06.2018 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її утримання аліменти у розмірі чотирьох тисяч гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до зміни матеріального положення сторін.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 21.10.1979 року нею та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №627. В 2003 році позивачці згідно з висновком МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. Позивач не працює, інших доходів окрім пенсії не має. Зазначає, що прожитковий мінімум у 2018 році становить 1435 гривень, а її пенсія у 1623 гривні не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму. Чоловік позивачки матеріальної допомоги не надає, хоча отримує пенсію за віком та регресні виплати в сумі приблизно 17 000 гривень та має можливість надавати їй таку допомогу, оскільки на утриманні інших осіб не має.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем у шлюбі перебуває 38 років, на даний час розглядається справа в суді про розірвання шлюбу між ними, провадження зупинено, надано строк на примирення. Фактичні шлюбні відносини припинені приблизно 10 місяців. Під час шлюбу вони спільно збирали гроші на лікування та інші непередбачувані витрати, однак, коли чоловік пішов з родини, то всі гроші забрав. Вона має проблеми зі здоров'ям, пов'язані з наявністю інвалідності, гіпертонічною хворобою, несе витрати на придбання ліків та сплату комунальних послуг, тому вважає, що відповідач має їй допомагати та сплачувати відсотки від доходу. Їх спільні діти вже дорослі, під час шлюбу сторони кредитів або депозитних вкладів не оформлювали. До квітня поточного року відповідач сплачував їй 1000 гривень, однак після того, як виписався з квартири, виплати припинив.

Підтвердила, що її пенсія складає 1623 гривні, що не забезпечує їй покриття потреб проживання та сплати комунальних послуг; за оформленням субсидії не зверталась.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ним не визнаються повністю; просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість та недоведеність. Зазначив, що позивачем, безпосередньо в позові вказано, що розмір її пенсії складає 1623 гривні. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет» в 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено з 01.01.2018 - 1373 гривні та з 01.07.2018 - 1435 гривень, про що також зазначено позивачем. Вважає, що за таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, оскільки вона забезпечена встановленим законом прожитковим мінімумом.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, зазначив, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. У зв'язку із запереченнями ОСОБА_1, судом надано строк на примирення подружжя до грудня 2018 року. Послався також на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13.04.2016 щодо вирішення зазначеної категорії справ, зауважив, що посилання позивача на необхідність сплати комунальних послуг не є достатньою підставою для задоволення позову.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Позивач не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності відповідача, за участі його представника.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2018 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 21.10.1979 року, про що складено відповідний актовий запис №627 Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.5, 9).

Згідно з витягу із акту огляду МСЕК до довідки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням до 01.05.2004 (а.с. 6).

Відповідно до висновку спеціаліста невропатолога ОСОБА_1 04.02.2003 консультована лікарем та встановлено діагноз: дисциркуляторна атеросклеротична гіпертонічна енцефалопатія ІІ ступеню (а.с.8).

Згідно з довідкою №29538 від 30.05.2018 Торецького відділення Костянтинівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області інформація про доходи ОСОБА_1 з 1 кварталу 2017 по 1 квартал 2018 року, відсутня (а.с.10).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 15.05.2003 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 01.05.2008 року довічно.

Згідно з довідкою Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України №5208 від 04.09.2018 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 1623, 36 грн.

V. Оцінка суду.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю першої, другої чи третьої групи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В Постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-3066цс15 висловлена правова позиція, згідно з якою аналіз норм матеріального права (ст.75 СК України) дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування у зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має право непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII від 07.12.2017 у 2018 році встановлено прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Таким чином, аналізуючи норми закону та представлені позивачем докази, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є особою, з інвалідністю та досягла пенсійного віку, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання не подано суду доказів на підтвердження, що вона вказаної матеріальної допомоги потребує та несе витрати пов'язані з лікуванням, що їй призначене, вартість медичних препаратів, тощо, тобто позивач не обґрунтувала своє право та потреби на утримання від відповідача аліментів, відповідно до вимог ст.75 СК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що розмір пенсії позивача складає 1623,23 грн., що з часу подання позову до моменту ухвалення рішення судом є вищім ніж встановлений законом прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність. Відтак, позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3про стягнення аліментів на утримання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 85200, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 22.05.2002.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: 85200, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 29.05.1996.

Повний текст рішення складено 12.09.2018.

Суддя: