Справа № 428/4488/18
Провадження №2/428/700/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту постійного спільного проживання позивача зі спадкодавцем - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, яку фактично прийняла у спадщину, але не оформила ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. 07.10.1978 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4, внаслідок чого її прізвище змінилось з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2». ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилось спадкове майно у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, яку вона прийняла але не оформила після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказану спадщину мати прийняла, оскільки на момент смерті мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі та мешкали за однією адресою. 27.02.2018 року позивач звернулась до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом державної нотаріальної контори Т.Д. Чиркіною була винесена Постанова про відмову здійснення нотаріальної дії № 258/02-31 від 27.02.2018 року відмовлено в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини у відповідності до ст. 1268-1270 ЦК України. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що процесуальна позиція Сєвєродонецької міської ради щодо позовних вимог - на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 07.06.1958 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружились 07.06.1958 року. Після одруження присвоєно прізвище дружини: ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1, батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12.06.1958 року.

ОСОБА_1 уклала шлюб 07.10.1978 року з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 07.10.1978 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

У відповідності до копії свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_8 від 11.08.2006 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 - 1/2 частка та ОСОБА_2 - 1/2 частка.

Згідно копії домової книги за адресою: АДРЕСА_1 з 07.04.1992 року зареєстровані ОСОБА_3, якого знято з реєстраційного обліку 11.12.2008 року у зв'язку зі смертю, та ОСОБА_2, яка знята з реєстраційного обліку 07.02.2018 року у зв'язку зі смертю.

З копії договору дарування 1/2 часки квартири серії ВЕХ №933113 від 21.09.2007 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_7 від 15.12.2009 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від 03.07.2017 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2018 року ОСОБА_1 отримала 1/2 частку у спадщині після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вказаного майна видано ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вказаного майна ще не видано.

Вказане свідоцтво зареєстроване у Спадковому реєстрі, про що свідчить витяг про реєстрацію №51015568 від 22.02.2018 року.

Згідно копії акту про встановлення факту проживання /не проживання/ № 354 від 28.02.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації з 2016 року спільно з матір'ю - ОСОБА_2 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2

27.02.2018 року позивач звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, яке складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала її чоловіку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщину після якого мати прийняла, але не оформила своїй спадкових прав.

У відповідності до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 27.02.2018 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері, ОСОБА_2.

З тексту вказаної постанови вбачається, що 27 лютого 2018 року відкрито провадження за спадковою справою № 70/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до дня смерті проживала і останнє місце її проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, за заявою її дочки, ОСОБА_1, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При заведенні вищевказаної спадкової справи за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність заведеної спадкової справи та заповіту від імені спадкодавця. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51075234 від 27.02.2018 року інформація щодо заповіту в Спадковому реєстрі станом на 27.02.2018 року від імені спадкодавця відсутня, тому спадкування за зазначеною спадковою справою має здійснюватись за законом. Відповідно до інформації, що міститься в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51075136 від 27.02.2018 року відомості щодо заведення спадкової справи у Спадковому реєстрі стосовно померлої ОСОБА_2 так само відсутні. ОСОБА_1, звертаючись з вищевказаною заявою, прохає видати їй в порядку статті 1261 Цивільного кодексу України, як спадкоємцю за законом першої черги, дочці спадкодавця, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, і належала чоловікові спадкодавця, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщину після якого мати заявника, ОСОБА_2, прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Оформлення права на спадщину, зокрема видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом, здійснюється за умови якщо спадкоємець спадщину прийняв у встановлений законом спосіб. Під час розгляду поданих заявником документів та ознайомлення з інформацією, отриманою зі Спадкового реєстру, було встановлено, що спадкоємець, ОСОБА_1, спадщину у встановлений законом спосіб і строк не прийняла, тобто заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала і разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживала. В спадковій справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини з боку ОСОБА_1. Таким чином, спадкоємцем не було реалізовано право на прийняття спадщини, передбачене ст. 1269 Цивільного кодексу України, яке є обов'язковою умовою для здійснення права на спадкування.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи, вбачається, що на час відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, останній перебував у шлюбі та мешкав разом зі своєю дружиною - ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину. У свою чергу позивач з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - день смерті матері - ОСОБА_2 мешкала разом з нею адресою: АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач.

Факт спільного проживання позивача з матір'ю по день смерті підтверджується також допитаними свідками.

Так, зокрема, свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні вказала, що вона є подругою позивача. ОСОБА_1 з моменту смерті батька постійно мешкала разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, її похованням займалася позивач.

Свідок ОСОБА_9 допитана в судовому засіданні вказала, що вона з позивачем перебуває у дружніх відносинах. ОСОБА_1 протягом останніх п'яти років постійно мешкала разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Номер будинку вона не пам'ятає. Мати позивача померла у 2017 році.

З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_5, виданий 23.11.1998 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області) та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 03.07.2017 року) у період часу з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_5, виданий 23.11.1998 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області) право власності на 1/4 частку квартири, розташованої адресою: АДРЕСА_1, яку фактично прийняла у спадщину, але не оформила ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_6 від 03.07.2017 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С.Журавель