Справа № 219/8636/18
Провадження № 2/219/2634/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Званівської обєднаної територіальної громади в особі Званівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2018 року ОСОБА_1, місце проживання якого: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, вул. Миру, буд. 1, РНОКПП НОМЕР_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Званівської обєднаної територіальної громади в особі Званівської сільської ради, місцезнаходження якої: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, просп. Перемоги, буд. 1, код ЄДРПОУ 04341074, у якій просить: 1. Встановити факт, що померла 17 травня 2011 року ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_1. 2. Визнати за ОСОБА_1, паспорт ВЕ428911, виданий Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області 30 січня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, вул. Миру, буд. 1, право власності на житловий будинок № 9 по вулиці Лісковата у селі Званівка Бахмутського району Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті 17 травня 2011 року ОСОБА_3.В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що 17 травня 2011 року померла рідна сестра позивача ОСОБА_3, однак документи, підтверджуючі родинні відносини з померлою, відсутні. Згідно свідоцтва про народження серії ЯВ № 156142 ОСОБА_1 народився 15 грудня 1940 року у селі ОСОБА_4, батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. При цьому, померла ОСОБА_3 народилась 22 серпня 1925 року у селі ОСОБА_4. Згідно додатку до Наказу міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, державний реєстр актів цивільного стану громадян містить відомості книг державної реєстрації актів цивільного стану, які зберігаються в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану з 1945 року. З метою отримання інформації про народження померлої представник позивача звернувся до центрального державного історичного архіву України м. Львов, з якого 31 травня 2018 року отримав відповідь № Г-113 про те що виявити інформацію про народження ОСОБА_3 неможливо. Підтвердити факт родинних стосунків, а саме те, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_1 можуть свідки, а доказами цього факту є фотокартки, на яких зображенні ОСОБА_3 та ОСОБА_1; листівка з привітанням зі святом сестрі від брата. Спадкоємець, звернувся до Другої бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, до складу спадкового якої входить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, вул. Лісковатська, буд. 9, загальною площею 39,4 кв.м., який померла отримала у власність згідно свідоцтва про право власності від 21 квітня 1988 року № 22/2, виданого Відділом комунального господарства Артемівському райвиконкому. ОСОБА_3 по день смерті проживала і була зареєстрована у зазначеному будинку, що підтверджується довідкою Званівської сільської ради № 891 від 19 червня 2018 року. Факт належності зазначеного житлового будинку померлій підтверджується також довідкою Комунального підприємства «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» та інформаційноою довідкою № 128219371 від 20 червня 2018 року. Під час свого життя померлою було втрачено свідоцтво про право власності від 21 квітня 1988 року № 22/2, видане Відділом комунального господарства Артемівському райвиконкому, отримати дублікат якого на теперішній час неможливо. 12 липня 2018 року постановою нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно та родині стосунки з померлою. У звязку з відсутністю документів, які підтверджують право власності та родинні відносини, ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на житловий будинок, з огляду на що звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Уточненою позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 13 серпня 2018 року, недоліки усунуто, у звязку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 06 вересня 2018 року та визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Званівської обєднаної територіальної громади в особі Званівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 00 хвилин 03 жовтня 2018 року.

Судове засідання, призначене на 15 годину 00 хвилин 03 жовтня 2018 року, ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року відкладене на 08 годину 20 хвилин 16 жовтня 2018 року у звязку з неявкою відповідача.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. Представником позивача 06 вересня 2018 року подано на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) представник відповідача до судового засідання також не зявився. Секретарем Званівської сільськоїради ОСОБА_7 09 жовтня 2018 року подано до суду лист, у якому він просить розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає позивач, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯВ № 156142, виданого у с. Лісковате Хирівського району Дрогобицької області, ОСОБА_1 народився 15 грудня 1940 року у селі Лісковате Хирівського району Дрогобицької області, його батьком зазначений ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_6 (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 547785, виданого виконкомом Званівської сільської ради Артемівського району Донецької області, ОСОБА_3 померла 17 травня 2011 року у віці 85 років, про що в Книзі реєстрації смертей 18 травня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 15 (а.с. 7).

З листа заступника директора Центрального державного історичного архіву України м. Львів ОСОБА_8 від 31 травня 2018 року за № Г-113 вбачається, що метричні книги греко-католицької громади с. Лісковате Республіка Польща за 1925 рік на зберігання в архів не надходили, тому виявити інформацію про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неможливо (а.с. 8).

В матеріалах справи міститься копія фотографії, на якій зображена компанія людей за святковим столом, серед яких є позивач та померла ОСОБА_1, даний факт не був спростований у суді відповідачем, а тому не приймати цей доказ у суду підстав немає (а.с. 9), також в них же міститься копія вітальної листівки зі святом 8 березня, на якій є запис про те, що позивач поздоровляє померлу сестру ОСОБА_1 зі святом (а.с. 10).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Крім того, згідно до розяснень, викладених у пункті 7 вказаної постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану.

Звертаючись до суду із позовною заявою, в якій одною із вимог є встановлення факту, що померла 17 травня 2011 року ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_1, позивач посилається на те, що відсутність належного встановлення того, що він є рідним братом ОСОБА_3, порушує соціальні права позивача, зокрема визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Отже зміст заявлених вимог направлений на встановлення та підтвердження юридичного факту, який у подальшому тягне за собою право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, у звязку з чим даний юридичний факт підлягає встановленню.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є братом ОСОБА_3, померлої 17 травня 2011 року, та, відповідно, спадкоємцем за законом другої черги.

Відповідно частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування, земельні ділянки та інше.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі, на квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно довідки, виданої директором Комунального підприємства «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року за № 308 ОСОБА_9, обєкт нерухомості будинок № 9 по вулиці Лісковатська у селі Званівка зареєстрований в реєстраційній книзі № 1 під реєстраційним № 139 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 21 квітня 1988 року за № 22/2, виданого відділом господарства Артемівського райвиконкому (а.с. 11), що також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20 червня 2018 року за № 128219371 (а.с. 12), та копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) жилий будинок № 9 по вулиці Лісковатська у селі Званівка, який виготовлений за станом на 16 липня 2018 року (а.с. 13-15).

Відповідно довідки, виданої сільським головою Званівської сільської ради ОСОБА_10 19 червня 2018 року за № 891, померла ОСОБА_3 по день смерті 17 травня 2011 року дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 липня 2018 року вбачається, що державний нотаріус Другої бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_3, померлої 17 травня 2011 року, з тих підстав, що ним не подані документи, необхідні для оформлення спадщини (а.с. 17).

Згідно листа в.о. начальника Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_12 від 25 серпня 2018 року за № 15.15-25, на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2018 року про надання витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які народились у селі Лісковате Республіка Польща, повідомляє про відсутність у Бахмутському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актових записів про народження на вказаних осіб. Одночасно повідомляє про відсутність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомостей щодо актових записів про народження на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 39).

З листа завідуючого Першої бахмутської державної нотаріальної контори за № 2048/01-16 від 17 серпня 2018 року вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_3, яка померла 17 травня 2011 року, не відкривалась, тобто ніхто не звертався до Першої бахмутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Одночасно повідомляє, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно ОСОБА_3, яка померла 17 травня 2011 року, відкрита Другою бахмутською державною нотаріальною конторою 14 листопада 2011 року за номером у нотаріуса № 549/11, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 серпня 2018 року за № 53000015 (а.с. 42-43).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

З листа завідуючої Другої бахмутської державної нотаріальної контори за № 1365/01-16 від 20 вересня 2018 року вбачається, що Друга бахмутська державна нотаріальна контора надсилає копію спадкової справи № 549/2011, заведеної Другою бахмутською (артемівською) державною нотаріальною конторою до майна померлої 17 травня 2011 року ОСОБА_3, яка складається з заяви ОСОБА_1 від 14 листопада 2011 року, у якій він просить визнати його таким, що прийняв спадщину, та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с. 53-54).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 липня 2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю документів, які необхідні для оформлення спадщини.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки надані позивачем докази достовірно свідчать про факт родинних відносин між фізичними особами та про неможливість отримання відповідних документів, у звязку з чим також вважає, що факт визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 9, розташований по вулиці Лісковатська у селі Званівка Бахмутського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті 17 травня 2011 року ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити у повному обсязі позовну заяву ОСОБА_1, місце проживання якого: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, вул. Миру, буд. 1, РНОКПП НОМЕР_1, до Званівської обєднаної територіальної громади в особі Званівської сільської ради, місцезнаходження якої: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, просп. Перемоги, буд. 1, , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3, яка померла 17 травня 2011 року, є рідною сестрою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: 84528, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Званівка, вул. Миру, буд. 1, право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок № 9, розташований по вулиці Лісковатська у селі Званівка Бахмутського району Донецької області, який залишився після смерті ОСОБА_3, померлої 17 травня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С.Конопленко