КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/2846/2018 Головуючий у 1-й інстанції: Цокол Л.І.
У Х В А Л А

12 жовтня 2018 року Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до «Ощадбанк» про зобов'язання повернути майно,-

у с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаною заявою, яка ухвалою Печерського районного суду міста Києва від03.05.2018 року залишена без руху.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута з підстав невиконання вимог ухвали від 03.05.2018 року.

10.08.2018 року, ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу адресовану Апеляційному суду міста Києва.

Указом Президента України від 29.12.2017 року за № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу XV &q? 6;Перехідні положення&qu&n; Конституції України, частини третьої статті 19, частини другої статті 26, пункту 40 розділу XII &q? д;Прикінцеві та перехідні положення&quII; Закону України &quпе;Про судоустрій і статус суддів&q?ра; ліквідовано Апеляційний суд міста Києва і Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 року за № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018 року.

Відповідно до ст. ст. 352 , 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду зокрема і у разі повернення заяви позивачеві.

Згідно із ст. 354 ЦПК України, у разі оскарження ухвали суду подається апеляційна скарга, форма і зміст якої визначена ст. 356 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені :

1) найменування суду , до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України , до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Установивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до апеляційної скарги і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, суд залишає апеляційну скаргу без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв'язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 356 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не відповідає вищевказаним нормам у повному обсязі, оскільки в них відсутня інформація, передбачена процесуальним законодавством, яка б дозволяла відкрити апеляційне провадження та розглянути скаргу відповідно до повноважень апеляційного суду.

Так, апеляційна скарга, направлена позивачем 10.08.2018 року не відповідає вимогам пунктів 4-9 частини 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки не містить дати оскаржуваної ухвали;зазначено, що судом першої інстанції відмовлено в розгляді його заяви, проте як ухвалою від 05.07.2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернено.

У скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали про повернення позовної заяви з позиції мотивів суду першої інстанції щодо відповідності заяви ст.175 ЦПК України, а викладено лише обставини втрати попередньо поданих позивачем документів.

Не зазначено коли заявник дізнався про оскаржувану ухвалу, що впливатиме на вирішення питання чи дотримано ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали суду, передбачений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Друга сторінка апеляційної скарги ОСОБА_2 скопійована перевертом, що унеможливлює її читання.

При цьому апеляційна скарга не містить переліку документів та інших матеріалів, що до неї додано позивачем.

Крім того, до апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Підпунктом 9 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання апеляційної скарги фізичною особою на ухвалу суду, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, у якому подається відповідна заява, скарга (станом на 1 січня 2018 року - 1762 грн. 00 коп., 0,2 його розміру - 352,40 грн.).

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До апеляційної скарги в даній справі позивачем додано копію, а не оригінал квитанції від 10.08.2018 року на суму 1010,40 грн.( а.с. 20).

При цьому з указаного документа неможливо встановити чи саме за подачу даної апеляційної скарги проведено сплату судового збору, оскільки номеру справи дана квитанція не містить.

Крім того, судовий збір сплачено на р/р: 0010; Одержувач УДКС у Солом'янському районі; Банк одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві; Код ; МФО банку: 820019, проте з 02.07.2018 року в Апеляційному суді міста Києва введено нові платіжні реквізити для сплати судового збору - р/р: 0024; Одержувач УК у Солом'янському районі/Солом'янський район; Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); Код ; МФО банку: 899998; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Тобто, 10.08.2018 року в суді апеляційної інстанції діяли нові реквізити, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем сплачено судовий збір.

На підставі наведеного, при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у даній справі, заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на р/р: 0024; Одержувач УК у Солом'янському районі/Солом'янський район; Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); Код ; МФО банку: 899998; Код класифікації доходів бюджету: 22030101 з зазначенням за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір з вказівкою на номер справи та з призначенням платежу - Київський апеляційний суд .

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

За вказаних вище обставин є всі правові підстави вважати, що подана ОСОБА_2 апеляційна скарга на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху і заявнику необхідно надати строк для усунення виявлених недоліків наступним способом , а саме - подати апеляційну скаргу в новій редакції , у якій зазначити :

1) найменування суду , до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Апеляційну скаргу в новій редакції, адресовану Київському апеляційному суду, у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України подати до суду апеляційної інстанції, як і оригінал квитанції про сплату судового збору, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356-357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя :