Справа № 461/7780/16 Провадження № 2/450/368/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Штойка С.В., Ракочий М.С., Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 56240,00 грн. основної суми безпідставно набутих грошових коштів та 27066,40 процентів з суми безпідставно набутих грошових коштів, а також з ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 56240,00 грн. основної суми безпідставно набутих грошових коштів та 27066,40 процентів з суми безпідставно набутих грошових коштів. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.11.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за померлим ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Згідно даного свідоцтва спадщина складається з квартири №10, яка знаходиться у м.Львові по вул. Жовківська, 5. 06.12.2011 року укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1. 12.04.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про виділення за ОСОБА_6, померлою 11.09.2008 року, 1/2 частки даної квартири, визнання спадковим майном згідно з заповітом після смерті ОСОБА_6 1/2 частини даної квартири. Вважав, що свідоцтво про право на спадщину видане незаконно, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 могли успадкувати не по 1/2, а по 1/4, оскільки 1/2 вже була раніше успадкована за ОСОБА_3 Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.05.2013 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/8 частини квартири у м.Львові по вул. Жовківській, 5/10, та частково недійсними свідоцтва про право на спадщину. 22.05.2013 року було зачитано лише вступну та резолютивну частини рішення, з повним текстом рішення вона ознайомилась після звернення за правовою допомогою 31.08.2016 року. 12.05.2016 року на її адресу надійшов лист щодо усунення перешкод ОСОБА_3 у здійсненні ним свого права володіння та розпорядження квартирою по вул. Жовківська, 5/10, у м.Львові. ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на частку квартири. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мали б компенсувати кошти в розмірі 3/8 вартості квартири, право власності на які визнані за ОСОБА_3 Оскільки при купівлі квартири вона сплатила повну її вартість, то звернулася до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо повернення коштів, однак на усні звернення щодо компенсації їй частки такі не реагують. Просить стягнути дані кошти та відсотки.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 01.12.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 01.12.2016 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.06.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів передано на розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, в частині позовних вимог до ОСОБА_4закрито у звязку з відмовою представника позивача від позовних вимог до відповідача ОСОБА_4, оскільки остання померла, а вказані правовідносини на його думку не допускають правонаступництва.

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2018 року до участі у справі залучено третю особу ОСОБА_3.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на відсутність згоди представника позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Оскільки в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали цивільної справи, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків мас право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач купила у ОСОБА_2Й та ОСОБА_4 квартиру №10 в будинку 5 на вул. Жовківській, в м.Львові. Квартира належить продавцям: 1/2 частина квартири ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.11.2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстром № 1817, витягу про державну реєстрацію прав № 32256249, виданого 30.11.2011 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; 1/2 частина квартири - ОСОБА_4 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.11.2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстром № 1820, витягу про державну реєстрацію прав № 32256329, виданого 30.11.2011 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»: реєстраційний номер 34017303, номер запису 43171, в книзі 37, продаж вчинено за 77349,00 гривень, про що зазначено у договорі купівлі-продажу від 06.12.2011 року.

Згідно розписки від 06.12.2011 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 218651,00 гривень, що по курсу НБУ становить 27331 доларів США, в рахунок оплати за квартиру по вул. Жовківська, 5/10, у м.Львові.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.05.2013 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 було задоволено частково, скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2012 року та ухвалено нове рішення. Задоволено частково позов ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частини квартири у м.Львові по вул. Жовківська, 5/10; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_10 про спадкування після ОСОБА_5 3/16 частки у квартирі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Жовківська, 5/10; визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_11 ОСОБА_12 про спадкування після ОСОБА_5 3/16 частки у квартирі, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Жовківська, 5/10; визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири у м.Львові по вул. Жовківська, 5/10 від 06.12.2011 року укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13, а саме у частині 3/8 частки квартири.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин 1, 2 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою.

Відповідно до ч.1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що відповідач згідно наявної в матеріалах справи розписки від 06.12.2011 року, отримав від позивача кошти в сумі 218651,00 грн. в рахунок оплати за квартиру по вул. Жовківська, 5/10 у м.Львові при підписанні договору, який було визнано рішенням суду частково недійсним, а саме у частині 3/8 частки квартири.

За розрахунком, наданим стороною позивача, сума безпідставно набутих коштів відповідача становить 83306,69, з яких 56240,00 грн. позивач зазначає як основний борг та 27066,59 грн. вказує як проценти.

Згідно значення облікової ставки НБУ з 2001 по 2018 рр., у період з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року така становила 19%, у той час як у розрахунку зазначено 22%, а тому розмір відсотків за період безпідставного користування відповідачем коштами позивача становить 26929, 46 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Таким чином, суд приходить до висновку про позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача в користь позивача слід стягнути 56240,00 грн. основної суми безпідставно набутих грошових коштів, 26929,46 грн. процентів з суми безпідставно набутих коштів, а всього 83169,46 грн.

Як вказала сторона позивача, про порушення її прав такій стало відомо після ознайомлення 31.08.2016 року представником з повним тектом судового рішення, прийнятим апеляційною інстанцією, а також звернень у 2016 році ОСОБА_3 до позивача про усунення перешкод у користуванні належною йому часткою квартири, а тому причини пропуску позовної давності слід визнати поважними.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 831,69 грн. судових витрат у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.12, 14, 15, 16, 216, 536, 1212ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83169,46 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 831,69 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КВ 231495, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 20.08.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Мусієвський В.Є.