РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/20/18

04 жовтня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в cкладі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% нарік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.11.2017 р. утворилася заборгованість в сумі 47638,97 грн.,яка складається з: 475,00 грн. заборгованості за кредитом; 40710,64 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3708,62 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 2244,71 грн. штраф(процентна ставка).

В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів.

20.04.2018 р. відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення, в якому зазначив, що з поданного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 26.03.2013 р. по 31.08.2014 р. відсоткова ставка складала 30%, із 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. - 34,80% та з 01.04.2015 р. по 30.11.2017 р. -43,20%.

Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк за виключенням випадків розмірів наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін в дію проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п. 1.1.3.1.9 даного договору. Якщо протягом 7 днів банк не получив повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Відповідно до п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного разу в місяць вказаним в заяві способом надавати держателю виписки про стан карткового рахунку і про здійсненні за попереднії місяць операції по картковому рахунку.

В наданій до матеріалів справи анкеті заяві нічого не вказано про спосіб отримання виписки про стан рахунків та про здійснення операції по карткам. Також відсутні докази надання вказаних помісячних виписок.

Таким чином, не повідомивши Відповідача про зміну процентної ставки за 7 днів, Позивач порушив умови договору, а тому сума заборгованості не відповідає дійсній.

Окрім того, в позові не вказано, яку карту з зазначенням номеру отримав Відповідач, не вказано про строк дії останньої. Тобто не зрозуміло, по якому рахунку здійснюється стягнення заборгованості. Анкета заява не містить інформації щодо карткового рахунку.

При цьому сам по собі розрахунок не є підтвердженням розміру заборгованості, а належним доказом є виписка по рахунку.

У відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності іших обставин, які мають істотне значення.

Розмір боргу по тілу кредиту складає 475 грн., а пеня 3708,62 грн. Таким чином пеня значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи викладене просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

12.07.2018 р. від АТ КБ «ПриватБанк» поступила відповідь на відзив, в якій заначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 в місяць або 30,0 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку.

Необхідно зазначити, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Згідно умов договору до обов'язків Клієнта відноситься: п. 1.1.2.1.5. Одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. п. 1.1.2.1.6. У разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_4 звернутися де ОСОБА_4 для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_4, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом ЗО днів з моменту повернення Карт. виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питана? передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання.

Тобто Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет.

Згідно п. 1.1.5.26. неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Власника від виконання своїх зобов'язань за Договором.

Умови про порядок внесення змін до ОСОБА_4 по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис.

Повідомлення про підвищення процентної ставки Відповідачу було направлено та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до ОСОБА_4 не надходило.

Щодо наданого ОСОБА_4 розрахунку заборгованості зазначають, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою з'ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні.

Зауважують, що згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач отримав кредитну карту № 695346, яка має термін дії до останнього дня місяця 07.2016 року.

Щодо зменшення розміру неустойки зазначають, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, здійснював повернення частин суми кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості за Договором, і станом на 30.11.2017 року його заборгованість складає суму в розмірі 47638,97 грн.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплати неустойки.

Укладаючи Договір Позичальник не ставив під сумнів розумність і справедливість його умов, навпаки, укладаючи договір сторони розумно оцінювали умови, за яких він буде виконуватися, зокрема, зважувати відповідальність, яка настає, згідно з умовами Договору, при його невиконанні чи неналежному виконанні.

При укладанні Договору сторони досягай згоди щодо його умов відповідно до ст. 638 ЦК України. Таким чином, розумною вважається сума неустойки (штрафу та пені), яку сторони визначили та погодили при укладенні Договору.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений при одночасній наявності обох умов, зазначених у згаданій нормі.

Пунктом 27 постанови ВССУ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення ч. З ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосоване судом лише за заявою відповідача.

За таких обставин, що виходять із засідки диспозитивності цивільного судочинства за відсутності клопотання відповідача, суд за власною ініціативою не мав права зменшити розмір неустойки.

Чинне законодавство не містить заборон щодо застосування такого виду правових наслідків у разі порушення зобов'язання як неустойка.

Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту.

Отже, пеня за неналежне виконання зобов'язань за Договором в частині погашення сум кредиту та відсотків кредиту підлягає стягненню з Відповідача.

На підставі наведеного просять суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі з підстав, зазначених в позові та відповіді на відзив. Просила стягнути в користь АТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість в сумі 47638 грн. 97 коп. та стягнути сплачені судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених в запереченні на позов. Також просив зменшити розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2013 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% нарік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 26.03.2013 року між сторонами було укладено договір № б/н, який складається із заяви, умов та тарифами банку. Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 6-31).

Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.11.2017 р. у нього утворилася заборгованість в сумі 47638,97 грн., яка складається з: 475,00 грн. заборгованості за кредитом; 40710,64 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3708,62 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина); 2244,71 грн. штраф(процентна ставка).

Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунку (а.с. 4-5, 93-96).

Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_3, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувався кредитним лімітом, отже, погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Зі змісту ст. 1054 ЦК України випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610-611 ЦК України невиконання зобовязання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобовязання являється порушенням зобовязання. В разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Стосовно посилання відповідача на те, що банк порушив умови договору, не повідомивши Відповідача про зміну процентної ставки за 7 днів, суд заначає наступне.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною.

Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 в місяць або 30,0 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та Відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Згідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни ОСОБА_4 та інших невід'ємних частин Договору.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись ОСОБА_4 за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно умов договору до обов'язків Клієнта відноситься:

-п. 1.1.2.1.5. Одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам.

-п. 1.1.2.1.6. У разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_4 звернутися де ОСОБА_4 для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_4, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом ЗО днів з моменту повернення Карт. виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання.

Тобто Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет.

Згідно п. 1.1.5.26. неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Власника від виконання своїх зобов'язань за Договором.

Умови про порядок внесення змін до ОСОБА_4 по кредиту були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис.

Повідомлення про підвищення процентної ставки Відповідачу було направлено та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до ОСОБА_4 не надходило.

Тому банком правомірно змінювались умови договору, що підтверджується також Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно якої при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку про зменшення розміру пені до 475 грн 00 коп., оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Також за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи вище наведе позов підлягає до часткового задоволення та стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму: 42160 грн. 64 коп. заборгованості, з яких: 475,00 грн. заборгованості за кредитом; 40710,64 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 475,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1600 грн. 00 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № PROM3BВ0РZ від 13.12.2017 р.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) 42160 грн. 64 коп. (сорок дві тисячі сто шістдесят гривень шістдесят чотири копійки) заборгованості за кредитним договором б/н від 26.03.2013 року, з яких: 475,00 грн. заборгованості за кредитом; 40710,64 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 475,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 12.10.2018 року