Справа №2-2699/10
Провадження №2-з/522/431/18
УХВАЛА

22 листопада 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03.02.2010 року позов ПАТ «Ерсте Банк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014/5142/6/18499 від 25.06.2008 року по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 139 227,37 доларів США, що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,70 грн. за 1 дол. США станом на 24.03.2009 р. становить 1 072 050,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Ерсте Банк» судові витрати в сумі 1 730,00 грн.

До суду 13.09.2018 року надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2В про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.12.2009 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Овідіопольського районного суду м.Одеси від 27.02.2012 року по справі №2-2135/2011 задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк», та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 на праві власності і знаходиться в іпотеці АТ «Ерсте Банк», шляхом визнання за ПАТ «Ерсте Банк» права власності на дану земельну ділянку. Вважає, що підстав для вжиття щодо заявниці примусових заходів виконання рішення суду не вбачається..

У судове засідання призначене на 21.11.2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 не зявилася, надала суду заяву, в якій вимоги заяви про скасування заходів забезпечення позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила суд розглядати справу за її відсутністю.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 22 листопада 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.12.2009 року задоволено клопотання представника ПАТ «Ерсте Банк» про забезпечення позову, та тимчасово обмежено відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документу)до виконання рішення суду у зазначеній справі.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03.02.2010 року позов ПАТ «Ерсте Банк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014/5142/6/18499 від 25.06.2008 року по поверненню кредиту, сплаті відсотків та пені в розмірі 139 227,37 доларів США, що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,70 грн. за 1 дол. США станом на 24.03.2009 р. становить 1 072 050,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Ерсте Банк» судові витрати в сумі 1 730,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про скасування заходів забезпечення позову, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Як вбачається з наданої до заяви ОСОБА_1 копії рішення Овідіопольского районного суду Одеської області від 27.02.2012 року по справ №2-2135/2011 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом №014/5142/6/18499 від 25.06.2008 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги ПАТ «Ерсте Банк» задоволені в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 49 106,18 дол. США, судовий збір в розмірі 2 823,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1500 га, яка належить ОСОБА_3

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Перелік видів забезпечення позову визначений у ст.150 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст.150 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтею 150 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, суд приходить до висновку про неможливість застосування зазначеного способу забезпечення позову які були вжиті на стадії розгляду цивільної справи про стягнення коштів, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст.6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом

Зазначена ухвала суду була винесена на той час з урахуванням практики звернень із заявами про забезпечення позову шляхом обмеження виїзду за кордон, зокрема, у зв'язку із листом Національного банку України від 3 листопада 2009 р. №49-012/2687-20491 "Щодо обмеження виїзду за межі України боржників банків", в якому містяться рекомендації комерційним банкам звертатися до суду із відповідними заявами про забезпечення позову. НБУ надав такі рекомендації комерційним банкам, незважаючи на те, що переважна кількість кредитних зобов'язань боржників перед фінансовими установами забезпечується заставою рухомого та нерухомого майна, що в більшості випадків є достатнім для задоволення вимог банку-заставодержателя у разі звернення про стягнення майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, а також, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, не були повязані з виконанням рішення суду, тому підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що даним обмеженням порушуються її права та законні інтереси, отже, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року по справі №2-2699/10 (2-7812/2009, а саме: тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Згідно ст.11 ч.3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження" Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України регулюється ст.441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження та здійснюється на стадії виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Отже, в відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 10-13, 150, 158, 223, ч.2 ст.247 , 258-260, 268, 442 ЦПК України; ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»; ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України»; ст.ст.1, 2, 5, 7, 8, 11 ч.3 п.18 Закону України "Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, у вигляді заборони виїзду за межі України у відношенні відповідачки ОСОБА_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Будинівка Роздільнянського району Одеської області, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, накладені ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.12.2009 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 22 листопада 2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі