Справа № 199/2092/18
(2/199/1598/18)
31 липня 2018 року
справа №199/2092/18
провадження № 2/199/1598/18
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Терентієвої Я.О.,
за неявки учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
ВСТАНОВИВ:
У квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позову зазначивши, що 26 вересня 2011 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
31 січня 2013 року ОСОБА_3 померла.
Спадкоємцями після померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_1, ОСОБА_2.
23.05.2014 позивачем до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора.
05.06.2014 позивачем була отримана відповідь з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори за вих. №2126/02-14 від 05.06.2014, в якій було зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була відкрита на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк».
12.09.2017 позивачем було направлено лист-претензію до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 Проте відповідь на лист-претензію позивачем отримана не була.
На час смерті позичальник ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором не виконала, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 5257,72 грн.
На підставі зазначеного, позивач просить визнати відповідачів фактичними спадкоємцями та стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості у розмірі 5257,72 грн. та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що 26 вересня 2011 року між позивачем, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
31 січня 2013 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1125.
Після померлої 31.01.2013 ОСОБА_3 на підставі претензії кредитора ПАТ КП «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», від 23.05.2014 зареєстровану за №2126/02-14 було відкрито спадкову справу №513/2014.
12.09.2017 позивачем було направлено лист-претензію до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 Однак відповідь на лист-претензію позивачем отримана не була.
На час смерті позичальник ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором №б/н від 26.09.2011 не виконала, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 5257,72 грн., яка складається з наступного: 3503,36 грн. заборгованість за кредитом: 1754,36 грн. заборгованість за відсотками.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців.
Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідачі, як спадкоємці померлого позичальника, яка не виконала умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 881,00 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя О.Б.Подорець