У Х В А Л А

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 638/6301/14-ц

провадження № 61 - 42228ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу Полтавської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23) на постанову Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Полтавської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23), третя особа - Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 150 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів у розмірі 50 000 грн з єдиного казначейського рахунку у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2015 року залишено без змін.

22 серпня 2018 року Полтавська установа виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23) направила касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 грн 60 коп.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу немайнового характеру, тобто 487 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути сплачено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення їх недоліків.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Полтавської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23) на постанову Апеляційного суду Харківської області від 24 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько