АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 644/6128/16-ц

провадження № 22ц/790/3814/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року (в складі судді Саркісян О.А.),

встановив:

У липні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 490080255 від 27.06.2008 року в розмірі 18405,70 доларів США, судовий збір в розмірі 6851 грн. 37 коп.

В обгрунтування позову вказував, що 27.06.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 490080255.

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до Закону України « Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа-Банк» на ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у розмірі 11385,28 дол. США., а відповідач зобов'язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього-графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 11385,28 доларів США

Відповідач, у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 10759,05 доларів США, за відсотками в розмірі 7646,65 доларів США.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що надходжень за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.05.2013 року по цивільній справі Третейського суду за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с.102-107) не відбувалося і таким чином, подвійне стягнення з відповідача відсутнє.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 рокупозовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк»- задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 18405,70 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 10759,05 доларів США, заборгованості по відсотках - 7646,65 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 6851 грн. 37 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано обставини та факти, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не встановлено наявність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, не враховано, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» було задоволено, а рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року було скасовано та в позові ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено та це рішення набуло чинності і має преюдиційне значення для даннях справи. Вказує, щосуд першої інстанції позбавив його права брати участь у розгляді справи чим позбавив його права надати суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки він не брав участі у розгляді справі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ПАТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.04.2016 року мав прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 10759,05 дол. США, за відсотками в розмірі 7646,65 дол. США, розмір якої підтверджується розрахунком заборгованості.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 27.06.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 490080255.(а.с.4)

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до Закону України « Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «Альфа-Банк» на ПАТ «Альфа-Банк».(а.с.13)

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у розмірі 11385,28 дол. США., а відповідач зобов'язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього-графіком погашення кредиту.(а.с.5-8)

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 11385,28 дол. США.(а.с.21)

Відповідач, у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.04.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 10759,05 дол. США, за відсотками в розмірі 7646,65 дол. США.(а.с. 19-20)

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що надходжень за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 16.05.2013 року по цивільній справі Третейського суду за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с.102-107) не відбувалося і таким чином, подвійне стягнення з відповідача відсутнє.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не встановлено наявність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, судова колегія до уваги не приймає, оскільки відповідно до листа № 13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право на підставі і письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів і іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» було задоволено, а рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року було скасовано та в позові ПАТ «Альфа-Банк» відмовлено та це рішення набуло чинності і має преюдиційне значення для справи, оскільки відповідачем у зазначеній справі була ОСОБА_2 та судом апеляційної інстанції було задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_2 та визнано припиненим саме договір поруки № 490080255-П, укладений 27.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1.

Стосовно посилань апелянта на що той факт, щосуд першої інстанції позбавив його права брати участь у розгляді справи чим позбавив його права надати суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки він не брав участі у розгляді справі судова колегія зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином повідомив відповідача про розгляд справи, відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення, особистої розписки відповідача. (а.с.90, 112). В судове засідання відповідач, належний чином повідомлений про час і місце судового засідання, не з'явився, судом першої інстанції був проведений заочний розгляд справи.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що участь у справі приймав представник ОСОБА_1, який неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, надавав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.86-87), про закриття провадження у справі (а.с.100-101).

Про час та місце розгляду справи на 11.10.2018 року ОСОБА_1 повідомлений особисто, про що свідчить зворотнє повідомлення (а.с.112.)

Заяви про застосування позовної давності ні ОСОБА_1, ні його представник в суді першої інстанції не подавали.

22.03.2017 року розглядаючи справу № 6-3063цс16 Верховний Суд України підтвердив правовий висновок викладений у постановах від 4 лютого, 18 березня, 24 червня 2015 року, 17 лютого 2016 року про те, що без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, адже можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Отже, відповідно до вимог ст..141 ЦПК України з ОСОБА_1 користь Держави підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 10277,05 гривень.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 10277,05 гривень.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко