Справа № 453/668/18
№ провадження 2/453/382/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.10.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.
при секретарі Павкевич Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2», Першого відділення в м. Сколе «Креді ОСОБА_2» про виконання обов»язку за договором банківського вкладу повернення суми вкладу,-
в с т а н о в и в:
02 січня 2018 року вона звернулась до Сколівського відділення «Креді ОСОБА_2» із заявами про повернення сум вкладу за договорами, у звязку з закінченням терміну дії згаданих договорів Однак, їй було повідомлено, що договірні відносини між нею та відповідачами відсутні та відмовлено у поверненні коштів.
Вважає відмову безпідставною, оскільки при укладенні - договорів сторонами дотримано письмову форму, а відсутність реєстрації договору в системі обліку банку та, відповідно не зарахування коштів до каси, на що посилався відповідач в своєму листі, не може бути підставою для відмови у поверненні коштів, а є лише констатацією факту невиконання працівниками банку своїх обовязків і не може спростовувати факт укладення договору.
Вона була і є вкладником ПАТ «Креді ОСОБА_2, а саме Сколівського відділення «Креді ОСОБА_2» з 2012 року, мала відкритий вкладний (депозитний) рахунок, із нею неодноразово укладались договори вкладу фізичної особи, а по закінченні переукладались нові, копії яких нею додано до позовної заяви.
За рекомендацією і на прохання керуючої Сколівським відділенням ПАТ «Креді ОСОБА_2» ОСОБА_3 кошти внесені на рахунки Сколівського відділення «Креді ОСОБА_2» з 2012 року по теперішній час за договорами банківського вкладу фізичної особи їй не повертались, а переукладались нові договори без зняття (видачі, отримання, тощо) з її рахунків грошових коштів.
Жодних підстав недовіряти керуючій Сколівським відділенням ГІАТ «Креді ОСОБА_2» ОСОБА_3, як банківському фахівцю із значним стажем та враховуючи тривалу безпроблемну співпрацю з ПАТ «Креді ОСОБА_2», у неї не було.
Грошові кошти в сумі 70 000 доларів США та 30 000 Євро нею з депозитних рахунків (вкладів) Сколівського відділення «Креді ОСОБА_2» не знімались (ні у жоден спосіб нею не отримувались, їй не виплачувались, тощо).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав поданий позов, просив задоволити з підстав наведених у позовній заяві.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про підставність заявлених позовних вимог та мотивує наступним.
Представник відповідачів - ОСОБА_6 в судовому засіданні також вказувала, що реєстрація Договорів в системі обліку банку відсутня, кошти до каси Банку зараховані не були, а наявні у позивачки Договори не є належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позову. З даним твердженням представника відповідача суд не погоджується, мотивує це наступним.
Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).
Відповідно до ч.1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003р. № 516 (далі - Положення № 516) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується також договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми.
Відповідно до п. 2.1. Положення № 516, грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору, інші умови за погодженням сторін (пункт 1.10 Інструкції № 492).
Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.
Згідно пункту 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (надалі Інструкція № 174), банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.
Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення № 516, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.
Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року№ 566 (далі - Положення № 566), будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів.
Таким чином, відкриття банківських рахунків та облік на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку.
Відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і, як наслідок, відсутність обліку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.
За правилами ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Пунктом 3.3 глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Умовами ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір, у силу ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.
Як наслідок позивач ОСОБА_1 23 лютого 2018 року, звернулась до Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою щодо привласнення завідуючою Сколівського відділення «Креді ОСОБА_2» ОСОБА_3 грошових коштів на суму 70 000 доларів США та 30 000 Євро шляхом укладання 04.10.2017 року фіктивних договорів до банківського вкладу фізичних осіб між ОСОБА_1 як фізичною особою та Банком в особі ОСОБА_3, які в облікові системи Банку не внесені, грошові кошти на рахунок Банку не скеровано.
Відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та відповідачем не укладалися спірні договори банківського вкладу, не відкривалися рахунки за цими договорами, не надходили грошові кошти до банку та доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку із їх виконанням тощо. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами наявності зобов'язань перед позивачем за вказаними вище договорами.
Навпаки, в матеріалах справи містяться договори на яких уповноваженим працівником банку проставлено печатки банку та наявні підписи.
Станом на час розгляду справи відповідач суму вкладів не повернув, що визнано сторонами справи.
Представник відповідача, не визнаючи ані на факт укладення договорів, ані на факт внесення позивачем до банку грошових коштів, жодних належних та допустимих доказів цьому не надав, а лише посилався на те, що вказані договори в облікових системах банку не обліковуються, а до каси грошові кошти не було внесено.
Проте, дані заперечення суд оцінює критично, виходячи з того, що ОСОБА_3 як керуюча Сколівського відділення ПАТ «Креді ОСОБА_2», укладаючи договори банківського строкового вкладу, прийнявши від позивачки кошти, обмежилась лише підписанням таких договорів, незважаючи на прямий обов»язок відкриття банківського рахунку та облік грошових коштів, не внесла кошти на вкладний рахунок та не видала позивачу ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам встановленого зразка у сфері банківської діяльності.
Суд вважає, що позивачем доведено факт не тільки укладення двох договорів банківського вкладу, а й факт виконання нею умов цих договорів, оскільки грошові кошти були нею передані до установи банку, а тому, враховуючи, що банк ухиляється від належного виконання двох договорів, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Відповідно до частини 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р., суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно частини 1 статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором.
Враховуючи, що позивачем за двома договорами було внесену до установи банку грошові кошти в іноземній валюті, тобто правовідносини виникли під час здійснення валютних операцій, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму вкладів в іноземній валюті долари США та Євро.
Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).
З моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому в разі їх викрадення шкоду завдано банку, а вкладник повинен вимагати від банку саме виконання обов»язку за договором банківського вкладу повернення суми вкладу та процентів за користування ним.
Таким чином, вирішуючи спір, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, тобто повернення грошових коштів, розміщених на вклад у банку, виходячи із того, що у позивача є оригінали примірників договорів банківських вкладів, які містять підписи уповноваженої особи банку, відтиски печатки.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_9

Повний текст рішення складено 17.10.2018 року