_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3483/18
Провадження № 2/520/4189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року

Київський райсуд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.,

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод в розпорядженні майном шляхом звільнення майна з під арешту,

Встановив,

ОСОБА_1 в березні 2018 року звернувся до суду з позовом про звільнення з під арешту належного йому на праві власності автомобіля марки «Suzuki", 2008 року шляхом скасування постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ, винесену 05.09.2017 року в межах виконавчого провадження ВП №42702963 про арешт майна і заборону на його відчуження та зобов'язати відповідача зняти арешт та заборону на його відчуження шляхом внесення відповідних змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Ухвалу про відкриття виконавчого провадження за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження суд виніс 03.05.2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви. До судового засідання позивач (його представник) не з'явився, про час слухання справи сповіщався судом у відповідності до вимог закону за місцем реєстрації неодноразово. Надані до позову документи є достатніми для розгляду справи по суті.

Представник Першого Київського ВДВС м.Одеси позов не визнав і стверджував, постанова про арешт майна боржника і заборону на відчуження цього майна державним виконавцем винесена в межах його повноважень, на підставі матеріалів виконавчого провадження і відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Третя особа - ОСОБА_2 - стягувач до суду не з'явилась, про час слухання справи сповіщена, причини неявки суду не повідомила, пояснень за позовом не надала.

Суд вивчив матеріали справи і встановив, що на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини Савранський райсуд Одеської області видав 30.03.2010 року виконавчий лист №2-14/2010, який пред'явлено до примусового виконання до Київського ВДВС - за місцем проживання боржника ОСОБА_1

05.09.2017 року державний виконавець Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-14/2010 виніс постанову про опис та арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №42702963 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зв'язку з наявністю у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів.

Позивач доводить, що постанова державного виконавця про арешт майна та заборону на його відчуження порушує право власності ОСОБА_1 на автомобіль і вимагає звільнити майно з-під арешту.

Суд дослідив надані до позову докази, наведені сторонами доводи і дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частин 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пункт 6 частини 2 цієї статті визначає обов'язок виконавця накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, а п.8 цієї норми права зобов'язує виконавця здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;. Положення ЗУ «Про виконавче провадження» визначають, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошені заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або вилучені у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна і його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Судом встановлено, що станом на червень місяці 2017 року ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №42702963, що 05.09.2017 року державний виконавець Київського ВДВС м.Одеси ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-14/2010 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 встановив наявність у боржника на праві власності транспортного засобу -автомобіля марки «Suzuki", 2008 року. Державний виконавець виніс постанову про опис і арешт автомобіля та встановив обмеження права користування автомобілем: «не псувати, не передавати, не відчужувати, надавати на вимогу державного виконавця». Виконавець призначив відповідальним зберігачем майна - ОСОБА_1 06.09.2017 року виконавець здійснив реєстрацію обтяження майна боржника. Боржник постанову отримав 05.09.2017 року і оскаржив її до керівника Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області. Після отримання відмови з Першого Київського ВДВС у задоволенні своїх вимог щодо скасування постанови про арешт, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. З наданого виконавчою службою розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах від 03.09.2018 року вбачається, що станом на 01.09.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 6468 грн 25 коп.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положення статті 81 ЦПК України визначають обов'язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 не надав належних і допустимих доказів порушення його права власності на автомобіль постановою державного виконавця від 05.09.2017 року про опис та арешт майна боржника. Окрім того, суд вважає, що при винесенні постанови про арешт майна боржника державний виконавець діяв в межах своїх повноважень і у відповідності до вимог Закону «Про виконавче провадження». При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги наявність у позивача заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за виконавчим листом №2-14/2010, виданого 30.03.2010 року Савранським райсудом Одеської області.

Керуючись ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод в розпорядженні майном шляхом звільнення майна з під арешту залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.