Провадження № 4-с/761/77/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017р. скаржниця ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо не зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21101-125-51, д.н.з. НОМЕР_3, 2007р. випуску;

- зобов'язати Індустріальний відділ Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити вимоги викладені в заяві про зняття арешту (повторна) від 23 жовтня 2017р. шляхом зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21101-125-51, д.н.з. НОМЕР_3, 2007р. випуску.

Свої вимоги скаржниця обґрунтовує тим, що на виконанні у Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, перебуває на виконанні виконавче провадження № 38825461 з виконання виконавчого листа № 2-1642/10 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12 березня 2013р. на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2010р. за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В процесі примусового виконання державним виконавцем в порушення вимог закону було накладено арешт на майно боржника - автомобіль марки ВАЗ 21101-125-51, д.н.з. НОМЕР_3, 2007р. випуску.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, скаржниця клопотала про розгляд справи у її відсутність.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні, обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України «Про виконавче провадження» буде наведена в цій редакції), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 38825461 з виконання виконавчого листа № 2-16428/10 виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12 березня 2013р.

Постановою головного державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26 грудня 2013р. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у заявку з відсутністю майна боржника, крім автомобіля марки ВАЗ 21101-125-51, д.н.з. НОМЕР_3, 2007р. випуску, який оголошено у розшук, але не виявлено протягом року.

За умовами Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення скарги, а саме визнання бездіяльності державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині не вжиття заходів щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 - автомобіль марки ВАЗ 21101-125-51 в рамках виконавчого провадження №38825461.

З метою захисту порушеного права скаржниці, гарантоване ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд вважає вірним скасувати арешт на автомобіль скаржниці, який було накладено в межах виконавчого провадження ВП № 38825461, з примусового виконання виконавчого листа №2-1642 виданого 12 березня 2013р. Шевченківським районним судом м. Києва, при цьому судом встановлено, що солідарним боржником ОСОБА_3, рішення суду було виконано, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 15 березня 2017р.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; Конвенцією про захист заробітної плати № 95 від 01 липня 1949р.; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1), на бездіяльність Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, (місцезнаходження посадової особи: м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 11) - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо не зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21101-125-51, 2007р. випуску, колір - срібна перлина, д.н.з. НОМЕР_3, VIN НОМЕР_4.

Скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 21101-125-51, д.н.з. НОМЕР_3, 2007р. випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1, накладений в межах виконавчого провадження ВП № 38825461, з примусового виконання виконавчого листа №2-1642 виданого 12 березня 2013р. Шевченківським районним судом м. Києва.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: