Справа №:755/6965/18
Провадження №: 4-с/755/136/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"31" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участю сторін:

представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, суб'єкт оскарження: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києва Махова Діана Анатоліївна, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на дії та рішення державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

В травні 2018 року скаржник ОСОБА_2, в особі представника за довіреністю ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Махової Д.А. Вимоги скарги мотивує тим, що 06 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55059182 на підставі дублікату виконавчого листа № 755/3184/14 від 24 лютого 2017 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в розмірі 11 551 534,93 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн. Так, постановою державного виконавця від 03 квітня 2018 року описано та арештовано майно боржника, а саме земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику на праві власності. Крім того, 03 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Зазначає, що зміст постанови про опис та арешт майна боржника не вміщує даних про те, що боржник приймав безпосередньо участь при описі державним виконавцем його земельних ділянок та в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про повідомлення боржника відносно наміру описати та арештувати його земельні ділянки. Крім того, матеріали виконавчого провадження вміщують дані про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови, виконавець не до кінця провела заходи стягнення з боржника його коштів, виявлених на рахунках в банках, та виконавець відсторонилася від перевірки наявності у боржника цінностей, рухомого майна - хоча таке майно наявне у скаржника і виконавцю достеменно відомо про його наявність. Вважає, що вказані постанови винесені з порушенням чинного законодавства України, що тягне за собою скасування постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності.

Суб'єкт оскарження - головний державний виконавець ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Махова Д.А. в липні подала до суду віздив на скаргу з якого вбачається, що вимоги скарги вона не визнає виходячи з наступного. Так, дійсно 06 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55059182 на підставі дублікату виконавчого листа № 755/3184/14 від 24 лютого 2017 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в розмірі 11 551 534,93 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн. Постановою державного виконавця від 03 квітня 2018 року описано та арештовано майно боржника, а саме земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику на праві власності. Зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку державного виконавця, який здійснює виконавчі дії по здійсненню опису та арешту майна, повідомляти боржника про проведення опису та арешту майна. Крім того, будь-які відомості, які дають однозначно ідентифікувати майно боржника, а саме: коштовний годинник, водоплавний засіб, два гаражі та встановити їх місцезнаходження встановити неможливо, оскільки інформація щодо персональних даних декларанта та його майна є конфіденційною та розголошенню не підлягає. Таким чином, ненадання витребуваної державним виконавцем інформації та посилання представника боржника на не вчинення державним виконавцем виконавчих дії стосовно зазначеного майна додатково підкреслює небажання боржника добровільно виконати вимоги державного виконавця та свідчать про ухилення від виконання рішення суду. До того ж, кошти, отримані від звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника є абсолютно неспівмірними у порівнянні з існуючою заборгованістю та не можуть забезпечити реального та повного виконання рішення суду у строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Також винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є одним із можливих заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Суб'єкт оскарження та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів скарги убачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року скаргу повернуто заявнику в зв'язку з пропуском строку, встановленого для звернення до суду зі скаргою. Оскільки строк оскарження дій державного виконавця сплив 16 квітня 2018 року, а скаржник попередньо звернувся до суду зі скаргою 17 квітня 2018 року, суд вважає, що процесуальний строк, пропущений представником скаржника внаслідок помилки, слід поновити.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Махової Д.А. від 06 листопада 2017 року, відкрито виконавче провадження № 55059182 про на підставі дублікату виконавчого листа № 755/3184/14 від 24 лютого 2017 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в розмірі 11 551 534,93 грн. та третейського збору в розмірі 25 500,00 грн. (а.с. 67-68).

21 листопада 2017 року головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Маховою Д.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки з відповіді Державної фіскальної служби від 06 листопада 2017 року № НОМЕР_1 ОСОБА_2 отримує доходи в Національному університеті фізичного виховання і спорту України за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1 та у зв'язку з тим, що 21 листопада 2017 року до Відділу надійшла письмова заява стягувача з проханням направити за місцем роботи боржника постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (а.с. 18).

23 листопада 2017 року головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Маховою Д.А. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 19-21).

01 грудня 2017 року головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Маховою Д.А. винесено постанову про розшук майна боржника (а.с. 22).

03 квітня 2018 року головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Маховою Д.А. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на майно: земельна ділянка реєстраційний/кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0560 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка реєстраційний/кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,056 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п.п. 10-12 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження.

Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то постанова про опис та арешту майна (коштів) складається в чотирьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, а інші - вручаються зберігачеві майна та сторонам виконавчого провадження під підпис.

У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі необхідності (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо) виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому виконавець готує повідомлення до органів досудового розслідування щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності.

Факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання-передавання майна, який долучається до постанови про заміну зберігача.

Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Таким чином, з вищевикладеним норм законодавства вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку державного виконавця, який здійснює виконавчі дії по здійсненню опису та арешту майна, повідомити боржника про проведення опису та арешту майна.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 03 квітня 2018 року було дотримано вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії було проведено в присутності двох понятих, яким було роз'яснено їхні права та обов'язки, інформацію про власника майна. Крім того законодавством чітко передбачено процедуру, після чого здійснюється опис та арешт майна, а саме: у разі якщо у боржника відсутні кошти та інші цінності, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення, якої головним державним виконавцем порушено не було.

Крім того, 03 квітня 2018 року викликом державного виконавця за № 55059182/4 зобов'язано ОСОБА_2 з'явитися до виконавця 25 квітня 2018 року з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за адресою: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, каб. 14 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Однак, представником боржника ОСОБА_4 було подано пояснення що відомості е-декларації боржника за 2017 рік перебувають у вільному доступі, а тому необхідність присутності в матеріалах виконавчого провадження оригіналів документів, підтверджуючих право власності на майно боржника, що наведене у виклику від 03 квітня 2018 року - відсутня. Разом з тим, інформація щодо персональних даних декларанта та його майна є конфіденційною та не підлягає розголошенню.

Крім того, із заперечень державного виконавця вбачається, що з рахунків боржника та заробітної було стягнуто 74 905,87 грн., однак, вказані кошти є неспівмірними у порівнянні з існуючою заборгованістю.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

03 квітня 2018 року головний державний виконавець ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Махова Д.А. винесла постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-експерт», який має сертифікат, виданий 08 вересня 2017 року за № 870/17, виданий Фондом Державного майна України (строк дії: 08 вересня 2020 року), а тому винесення зазначеної постанови жодним чином не порушує прав чи свобод ОСОБА_2

Пункт 5 ч. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачає, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києва Маховою Д.А. здійснені всі дії, необхідні для примусового дублікату виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 24 лютого 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 3, 18, 20, 48, 56-58 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 258, 259, 268, 354, 355, 447, 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києва Махової Діани Анатоліївни у виконавчому провадженні № 55059182.

В задоволенні скарги ОСОБА_2, суб'єкт оскарження: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києва Махова Діана Анатоліївна, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на дії та рішення державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 вересня 2018 року.

Суддя Н.О. Яровенко