Справа №521/2209/18
Провадження №2/521/2204/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом доКомунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 3500 гривень; моральну шкоду у розмірі 25000 гривень, а також витрати на сплату експертизи у розмірі 1600 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.12.2016 року під час руху по вул. С. Ріхтера (Щорса) тролейбуса (ЗиУ-9) ЮМЗ Т2, номерний знак б/н 2041, що належить КП «Одесміськелектротранс», за кермом якого була водій ОСОБА_2 сталося вибиття «штанги» транспортного засобу, зірвалася головка, яка упала на автомобіль НОМЕР_1, що належить позивачу. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КпАП України закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України. В судовому засіданні при розгляді справи за фактом адміністративного правопорушення було доведено, що перед рейсом водій ОСОБА_2 власноручно поставила свій підпис у технічному журналі тролейбуса № 2041, разом з тим вимог встановлених п. 5.10 «Посадової Інструкції водія тролейбуса» та п.п. 2.3 «а» «Правил дорожнього руху» ОСОБА_2 дотримано не було, наслідком чого стало пошкодження транспортного засобу «Деу Ланос» д.з. ВН 0705 ВХ, таким чином водія ОСОБА_2 визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ним були порушені правила дорожнього руху та посадову інструкцію. 13.12.2016 року позивач звернувся до СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування, де застрахована цивільна відповідальність відповідача та де було проведено оцінку механічних ушкоджень автомобіля і визначено суму у розмірі 3500 гривень, однак у виплаті позивачу було відмовлено. 24.10.2017 року позивач звернувся до КП «Одесміськелектротранс» щодо сплати збитків у розмірі 3500 гривень, де йому було розяснено, що подія відноситься до страхових випадків та покривається договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, внаслідок даного ДТП з вини відповідача позивачу також завдано і моральну шкоду, яку позивач оцінює в 25000,00 гривень. В обґрунтування моральної шкоди вказує, що моральна шкода завдана позивачу полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з пошкодженням транспортного засобу. Так, позивачу не надавалося вичерпних пояснень щодо відшкодування збитків, а уповноважені юридичні особи замість ґрунтовної роботи із відновлення порушеного права обмежувалися листами, зміст яких зводився до перекладання відповідальності один на одного. Тим самим позивачу як інваліду ІІ групи і пенсіонеру окрім матеріальної шкоди було завдано і моральну шкоду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі, звернувши увагу суду що є людиною поважного віку, пенсіонером, інвалідом другої групи, однак вимушений тривалий час оббивати пороги кабінетів посадових осіб КП «Одесміськелектротранс» де йому відмовляють у відшкодуванні шкоди. Позивач вимушений звертатися до юристів за консультаціями, до страхової компанії, яка також відмовляється відшкодовувати шкоду, до експертів задля визначення розміру шкоди, витрачати свій час та гроші, що привело до зміни звичайного способу життя та завдало моральної шкоди.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, зазначивши, що позовні вимоги необґрунтовані, так в позовній заяві зазначається, що розмір матеріального збитку визначено СК «Провідна» у розмірі 3500 гривень, при цьому позивачем своєчасно не надано належного доказу щодо суми матеріального збитку, що позбавляє відповідача зрозуміти, що визначення матеріальних збитків відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства. Також, згідно листа КП «ОМЕТ» від 06.11.2017 року №019/2-1566 позивачу доведено до відома, що відповідно до технічного журналу тролейбусу вбачається, що тролейбусу проведено щоденний огляд і він придатний до експлуатації, а те, що під час руху впала головка струмоприймача не є доказом того, що тролейбус не перебував у відповідному технічному станіє. Тому вважають, що Страховою компанією невірно була трактована постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2017 року та сума збитків має бути стягнута з ПрАТ «СК «Провідна», що було зазначено листом КП «ОМЕТ» ОСОБА_1 Оскільки КП «Одесміськелектротранс» не є належним відповідачем по справі у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

08.12.2016 року за адресою м. Одеса вулиця Шорса, 5а відбулася дорожньо транспортна пригода, а саме під час руху по вул. С. Ріхтера (Щорса) тролейбуса (ЗиУ-9) ЮМЗ Т2, номерний знак б/н 2041, що належить КП «Одесміськелектротранс», за кермом якого була водій ОСОБА_2 сталося вибиття «штанги» транспортного засобу, зірвалася головка, яка упала на автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

08.02.2016 року Інспектором патрульної поліції 2 роти другого батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 124 КУпАП, з якого вбачається, що 08.12.2016 року о 13 годині 00 хвилин по вулиці Щорса, 7 водій керував транспортним засобом (ЗиУ-9) ЮМЗ Т2, номерний знак б/н 2041 та перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан внаслідок чого деталь головка приймача відпала та пошкодила припаркований автомобіль НОМЕР_1, чим порушила п.п.2.3.а Правил дорожнього руху.

З мотивувальної частини постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2017 року вбачається, що 08.12.2016 року о 13 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом «ЮМЗ Т2» б.н. 2041 ОСОБА_2 по вул. Щорса, 7, в порушення п.п. 2.3 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого головка приймача відпала та пошкодила припаркований автомобіль «Деу Ланос» д.з. ВН 0705 ВХ. В результаті ДТП транспортний засіб «Деу Ланос» д.з. ВН 0705 ВХ отримав механічні пошкодження. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 023823 від 08.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України. При розгляді адміністративної справи встановлені наступні фактичні обставини: Відповідно до п. 5.10 « Посадової Інструкції водія тролейбуса» від 08.10.2004 року на кінцевій станції водій зобов'язаний проводити огляд рухомого складу після кожного рейсу, перевірці підлягає: ретельно оглянути салон тролейбусу та т.д. (у випадку виявлення предметів, а також при отриманні інформації про погрозу теракту, повідомити ЦЦ), кріплення коліс; цілісність контактної вставки та мотузці струмоприймачів, розсіювання світлових приладів, двері, підніжки, поручні салону, пасажирські сидіння, компостери (при наявності), візуальної інформації, (маршрутні покажчики, а також відсутність сторонніх надписів, кришки люків обладнання, захисні щитки. При наявності несправностей водій повинен повідомити про це диспетчеру кінцевої станції та діяти по його вказівкам. Згідно п.п. 2.3 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан та комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Під час вивчення матеріалів встановлено, що перед рейсом водій ОСОБА_2 власноручно поставила свій підпис у технічному журналі тролейбуса № 2041, разом з тим вимог встановлених п. 5.10 « Посадової Інструкції водія тролейбуса» та п.п. 2.3 «а» «Правил дорожнього руху» ОСОБА_2 дотримано не було, наслідком чого стало пошкодження транспортного засобу «Деу Ланос» д.з. ВН 0705 ВХ. Враховуючи встановлені під час судового розгляду протоколу обставини, суддя вважав, що є всі достатні докази для визнання водія ОСОБА_2 винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ним були порушені правила дорожнього руху та посадову інструкцію.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2016 року, яка набрала законної сили, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КпАП України закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

На підставі ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як встановлено матеріалами справи власником джерела підвищеної небезпеки, а саме тролейбусу, на якому було скоєно ДТП є Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», а водій ОСОБА_2, яка ним керувала в момент зіткнення перебувала із даним підприємством у трудових відносинах та виконувала трудові обов'язки.

Згідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, власник ОСОБА_1, вартість матеріального збитку, визначена з використанням витратного підходу, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2, станом на 29 серпня 2018 року складає 5963,29 гривень. В судовому засіданні позивач заявив суду, що підтримує свої позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі - 3500 гривень, незважаючи на те, що згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, вартість збитків складає 5963,29 копійок, розуміючи що мав би збільшити розмір позовних вимог до закриття підготовчого засідання. ОСОБА_1 просив врахувати звіт про оцінку пошкодженого майна, який хоча і поданий з порушенням процедури надання доказів, однак позивач у підготовчому засідання заявляв клопотання про витребування доказів, а саме страхової справи від ПрАТ « Страхова компанія «Провідна» в якій обовязково мав би бути звіт про оцінку пошкодженого автомобіля. Судом клопотання задоволено, страхова справа отримана, однак документи щодо оцінки пошкодженого майна у справі відсутні. З зазначених причин позивач вимушений був звернутися до ФОП ОСОБА_4 з заявою про проведення оцінки автомобілю НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП від 08.12.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази неподані у встановлений законом або судом строк до розгляду судом не приймаються, крім випадку коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подану ним письмову заяву від 28.09.2018 року, врахувавши його вік, стан здоровя, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано неможливість подання доказу у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

Позивачем було надано до суду копію квитанції до прибуткового касового ордера №1675 від 30.08.2018 року, яка свідчать про сплату позивачем вартості проведення експертизи в розмірі 1600,00 гривень.

Суд не погоджується з правовою позицією представника відповідача в тієї частині, що КП «Одесміськелектротранс» є не належним відповідачем по справі, тому сума збитків має бути стягнута з ПрАТ «СК «Провідна», з огляду на наступне.

Як вбачається з листа підписаного в.о. начальника ЄВЦ Департаменту клієнтського сервісу ПрАТ «СК «Провідна», надісланого на адресу ОСОБА_1, у відповідь на заяву відповідача про виплату страхового відшкодування від 13.12.2016 року за пошкоджений у ДТП що сталася 08.12.2016 року по вулиці Щорса в місті Одесі автомобіль НОМЕР_2, ПрАТ «СК Провідна» повідомляє. Вказаний автомобіль пошкоджений внаслідок зіткнення із тролейбусом ЮМЗ Т2, н/з 2041, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1244711/1635/16 від 12.06.2016 року. Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 03.08.2017 року вбачається, що 08.12.2016 року о 13 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом « ЮМЗ-Т2» б.н. 2041 ОСОБА_2 по вулиці Щорса, буд. 7 в порушення п.2.3. а ПДР перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого головка приймача відпала та пошкодила припаркований автомобіль НОМЕР_4. В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження. Згідно з п.8.5.1 Договору до страхових випадків не відносяться події, що сталися внаслідок використання Страхувальником ТЗ в технічному стані, який не відповідає вимогам Правил дорожнього руху, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, інших нормативних актів, які регламентують роботу міського електротранспорту, не пройшов технічний огляд у строки, передбачені чинним законодавством України.

В судовому засіданні судом досліджувався документ, підтверджуючий, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно їх працівника, суддею Малиновського районного суду повертався до Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Одесі для належного оформлення. 19.04.2017 року начальник Управління ПП у м. Одесі направив лист до Директора КП «Одесміськелектротранс» з проханням направити на адресу патрульної поліції завірені копії інструкцій та/або положень, які встановлюють права та обовязки співробітників КП «ОМЕТ»; завірені копії результатів службового розслідування КП «ОМЕТ» по факту вказаної ДТП. Представник відповідача підтвердила, що на підприємстві обовязково проводиться службові розслідування по фактах ДТП, висновки направляються до органів поліції. Таким чином, суд, при розгляді адміністративної справи надав правову оцінку всім документам.

З зазначених підстав суд приходить до висновку, що КП «Одесміськелектротранс» є належним відповідачем по справі, а тому присуджує до стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завдані позивачу збитки у розмірі 3500 гривень. Судом також присуджується до стягнення з відповідача на користь позивача - 1600 гривень, витрати повязані з оплатою послуг оцінювача, який визначив шкоду завдану транспортному засобу автомобілю НОМЕР_2.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

Вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень не є обґрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який був власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя.

Також, суд приймає до уваги, що позивач є інвалідом ІІ та пенсіонер за віком саме з вини відповідача позивач тривалий час, а саме з 2016 року (дата ДТП 08.12.2016 року) не може вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 25 000,00 гривень є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач зазнав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Частиною першою статті 1166 та ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, передбачено, що матеріальна та моральна шкода, відшкодовується особою, яка їх завдала.

Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 гривні.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ) на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку в розмірі 3 500 (три тисячі пятсот) гривень00 копійок та 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок оплату за проведення експертного дослідження.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень00 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні80 копійок.

В решті частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Головуючий: