Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.,

при секретарі судового засідання Березюк Л.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-річного віку, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача:

08 червня 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-річного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.10.2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №472.

Сімейні стосунки між сторонами не склалися. Через різні погляди на шлюб та сімю між подружжям часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психологічний стан. Спільне господарство сторони не ведуть, оскільки проживають окремо, а тому шлюб наразі носить формальний характер. У своїх вимогах позивач просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час малолітній син проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає.

У звязку з вищевикладеним позивач просила, суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 1500грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2018 року і до повноліття дитини та аліменти на своє утримання у розмірі 750грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та розірвати їх із відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Стадник» та стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина та її утримання, у визначеному нею розмірі.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила суд задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, щодо задоволення позову не заперечував.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

02.07.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.07.2018 року призначено справу до судового розгляду.

Встановлені судом обставини:

04.10.2016 року Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Стадник», що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 04.10.2016 року, ОСОБА_3 І-СР № 133360 (а.с.10).

Від даного шлюбу 13.09.2016 року народився ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про народження, від 04.10.2016 року, ОСОБА_3 І-СР №237276. В графі батько зазначений ОСОБА_2, в графі мати ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 05.06.2018 року №4098, малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою вул.Чмиренка, 276, с.Білозіря Черкаського району Черкаської області (а.с.8).

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Статтяю 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Так, у пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя".

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.".

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.. 113 СК України).

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Суд, враховуючи підтримання позовних вимог позивачем та визнання позову відповідачем, встановлені обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Малолітній син ОСОБА_4, який не досяг трирічного віку, проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. А тому необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її утримання, до досягнення сином трирічного віку, у розмірі визначеному позивачем та визнаному відповідачем.

Обставини справи викладені позивачем у позовній заяві відповідачем не оспорюються і не спростовані матеріалами справи. ОСОБА_2 не заперечував, що має можливість надавати матеріальну допомогу малолітньому сину та дружині до досягнення сином трирічного віку.

Судові витрати:

Відповідно до ч.1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним розмір судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.75,84,112,180,181,182,191 СК України, ст.ст.2,5,10-13,19,76-82,141,258,259,264,265,273,280,430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною 3-річного віку - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.10.2016 року уСоснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 472.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити "Стадник".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, 13 вересня 2016 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - сином ОСОБА_4, трирічного віку, тобто до 13 вересня 2019 року, починаючи стягнення з 08.06.2018 року.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Черкаської області безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6