Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/551/18
Провадження № 2/382/410/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31.08.2018 Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Юшкова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в котрій зазначила, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2010 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 Проте, відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти, допустивши заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів. Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментах від 06.04.2018 року, заборгованість відповідача станом на 13.03.2017 року складає 37 841,56 грн. У добровільному порядку ОСОБА_2 не бажає сплачувати борги по аліментам та неустойку. В той же час не здійснював та не здійснює ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина. Доказів, які б підтверджували неплатоспроможність ОСОБА_2 по сплаті заборгованості по аліментам відповідач працівникам Яготинського РС не надавав, заперечень по сумі заборгованості не доводив, жодного разу нараховану заборгованість не оскаржував, тому вважає, що підстави для звільнення його від сплати неустойки відсутні. Просила стягнути з відповідача пеню за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 8471, 82 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Він близько 10 років не може працевлаштуватись, не має постійного доходу. У 2016 році здійснював догляд за інвалідом. Просив зменшити розмір пені.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та учасниками справи.

В силу ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред"явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов"язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.03.2016 року винесеній за результатами розгляду справи № 6-300цс16.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2010 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( виконавчий лист, а.с.9). Боржником рішення суду належним чином не виконується, в зв"язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 13.03.2017 складає 37841, 56 грн., за період з січня 2014 року по березень 2017 року, (а.с.12). При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Таким чином, загальна сума неустойки за період із січня 2014 року по 13 березня 2017 року складає 8471,82 грн. та проведений позивачем розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів у суду сумніву не викликає.

В силу ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи, що відповідач доказів на спростування обставин встановлених судом не надав, є особою працездатною, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, строк догляду за інвалідом закінчився 12 січня 2016 року, проте, ОСОБА_2 жодних заходів для погашення заборгованості не вжив, тому суд не може прийняти до уваги його доводи щодо зменшення розміру пені.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4,10, 12, 13, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 194,196 СК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Іванівни до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 8471, 82 грн. (вісім тисяч чотириста сімдесят одна гривня вісімдесят дві копійки).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Повне рішення виготовлено 10 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.