СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/496/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

16 серпня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» про стягнення страхового відшкодування.

ІІ. Описова частина

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в Солом'янський районний суд м. Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з вимогами про стягнення страхового відшкодування в розмірі 122146,76 гривень у зв'язку з настанням страхового випадку, пов'язаного з пошкодженням застрахованого автомобіля НОМЕР_1.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що між нею та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» 25.02.2013 був укладений договір №81/13-Тз/Дн добровільного страхування наземного транспортного засобу «Mitsubishi», д/н НОМЕР_2.

Позивач зазначає, що 29 травня 2013 року на перехресті вул. Чкалова та вул. Юольнічної у м. Авдіївка Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої автомобілі були пошкоджені.

Позивач, як він вказує, виконав усі свої обов'язки, повідомив Відповідача про настання страхового випадку, надав усі необхідні документи, в тому числі - рахунок авторизованої СТО - ПрАТ «Mitsubishi motors НІКО Донбас» на суму в розмірі 133733,14 гривень, а в подальшому - підтвердження фактичних витрат на ремонт автомобіля в розмірі 122146,76 гривень (акт виконаних робіт СПД ОСОБА_3 № від 23.08.2013).

Позивач вказує, що Страхова компанія безпідставно відмовляє йому у виплаті страхового відшкодування, а тому просить його стягнути на свою користь, а також покласти на Відповідача обов'язок сплатити штрафні санкції, передбачені ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, які згідно з останньою редакцією позовних вимог складали 13383,00 гривень (3% річних) та 129638,75 гривень (інфляційних втрат). (Том 1, а.с.203-207)

Крім того, заявою від 05 квітня 2018 року Позивач просила покласти на Відповідача також понесені нею витрати у зв'язку з розглядом справи, які складаються з витрат на сплату судового збору (1221,48 гривень, 551,21 гривень та 1486,72 гривень), витрат на оплату проведеної Донецьким НДІСЕ транспортно-трасологічної експертизи від 23.02.2016, а також витрат на правничу допомогу адвоката, які складали 7185,50 гривень.

Ухвалою суду від 25.11.2015 відкрито провадження Солом'янським районним судом м. Києва у складі судді Шевченко Л.В.

16 березня 2016 року за клопотанням представника Відповідача в справі призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

10 листопада 2016 року до суду надійшла справа з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №4757/16-52 від 08.11.2016.

Ухвалою від 18 листопада 2016 року справу прийнято у своє провадження суддею Коробенком С.В.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що на замовлення страхової компанії спеціалістами ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» було підготовлено Консультаційний висновок №078-07/2013 від 15.07.2013, згідно з яким механізм утворення комплексу пошкоджень автомобіля НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_3, з технічної точки зору не відповідає обставинам їх перехресного зіткнення, які наведені у поясненні представника страхувальника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2

Представник Відповідача наполягав на тому, що експертні дослідження, які були проведені як Донецьким НДІ судових експертиз, так і Київським НДІ судових експертиз є поверхневими, неповними, а тому не спростовують результати Консультаційного висновку. Крім того, представник Відповідача наполягав на тому, що вигодонабувачем згідно з Договором страхування є ПАТ «Укрсоцбанк», а тому за відсутності згоди зазначеного банку вимоги Позивача про стягнення страхового відшкодування на свою користь є безпідставними.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, пояснення судового експерта, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебував транспортний засіб «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_2.

25 лютого 2013 року ОСОБА_1 уклала з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» договір добровільного страхування автомобіля НОМЕР_1, за №81/13-Тз/Дн. (а.с.4-11)

З пояснень Позивача вбачається, що 29 травня 2013 року на перехресті вул. Чкалова та вул. Больнічної у м. Авдіївка Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля та автомобіля НОМЕР_3.

Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 26 червня 2013 року встановлено, що 29.05.2013 о 21.00 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_3, чим порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Листом за №0908В-2407/к від 09 серпня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» повідомила ОСОБА_1 про відмову у виплаті їй страхового відшкодування на підставі поданої нею заяви від 13.06.2013 у зв'язку з поданням нею завідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, які не відповідають дійсності по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин. (Том 1, а.с. 69-70)

Заперечуючи проти заявленого позову Відповідач наполягає на тому, що комплекс пошкоджень автомобілів НОМЕР_1, та «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_4, не відповідає обставинам їх перехресного зіткнення, про які зазначають у своїх поясненнях водії. Крім того, з позиції Відповідача технічно неспроможним є фактичне розташування автомобілів на місці пригоди згідно з зафіксованими в схемі наслідками дорожньо-транспортної пригоди даними, що свідчить про технічну недостовірність даних, вказаних у складеній схемі та погоджених обома водіями. Така позиція Відповідача підтверджується Консультаційним висновком №078-07/2013, складеним ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс». (Том 1, а.с. 108-119)

В той же час про технічну спроможність контактування автомобілів при обставинах, на які посилаються водії ОСОБА_4 та ОСОБА_2, з огляду на характер пошкоджень та їх напрямок, взаємне розташування одне відносно одного і опорній поверхні свідчить Висновок №12 транспортно-трасологічної експертизи від 23.02.2016 складеної експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз за заявою ОСОБА_1 (Том 1, а.с. 146-151)

З метою усунення суперечностей у наданих сторонами висновках судом за клопотанням представника Відповідача була призначена судова транспортно-трасологічна експертиза, згідно з висновком якої за №4757/16-52 від 08.11.2016 пошкодження в передній фронтальній частині автомобіля НОМЕР_1, могли бути утворені при контактуванні із нею правої передньої частини автомобіля НОМЕР_3, а тому немає підстав технічного характеру виключати, що обсяг пошкоджень на цих автомобілях дійсно міг бути утворений за обставин, вказаних водіями ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (Том 1, а.с. 171-186)

Допитаний за клопотання сторони Відповідача судовий експерт ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні свій Висновок, підтверджуючи об'єктивність викладеного ним дослідження.

Вирішуючи питання про надання переваги одним доказам над іншими, суд враховую, що висновок судового експерта порівняно з дослідженням спеціаліста має більше доказове значення, а крім того, судовий експерт попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд вважає, що Відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 29.05.2013, оскільки немає достатніх підстав стверджувати про повідомлення Страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку та надання відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в примусовому порядку є цілком законними.

При цьому суд не відкидає посилання Відповідача на те, що Вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Укрсоцбанк», а Позивач, відповідно, не має права вимоги виплати страхового відшкодування.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові №6-2112цс16 від 14.06.2017, якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Таким чином, відсутність вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про виплату страхового відшкодування на його користь свідчить про обгрунтоване право Страхувальника - власника майна - вимагати сплати відшкодування на свою користь.

Згідно з п.27.10 Договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості його відновлення, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт.

Згідно з ремонтною калькуляцією №18/93 від 07.06.2013, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, складає 133733,14 гривень. (Том 1, а.с. 21-24)

Фактичні витрати Позивача, пов'язані з ремонтом автомобіля, склали 122146,76 гривень, що підтверджується Актом виконаних робіт №КП000000018 від 23 серпня 2013 року. (Том 1, а.с. 25-26)

Відтак, вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суми страхового відшкодування в розмірі 122146,76 гривень страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що виплата страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням, Позивач має право на стягнення з Відповідача штрафних санкцій у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з дня повідомлення Позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто з 09.08.2013 до 03.04.2017 (межі позовних вимог). Так, розмір 3% річних суд розраховує:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
122146.7609.08.2013 - 03.04.201713343 %13383.00

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
09.08.2013 - 03.04..762.098134170.89

Враховуючи, що Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні втрати в розмірі 129638,75 гривень, суд не має підстав для виходу за межі позовних вимог, і вважає можливим задовольнити вимоги саме у визначених Позивачем межах.

З огляду на викладене, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з Відповідача з урахуванням усіх штрафних санкцій становить:

122146,76 грн + 13383,00 грн + 129638,75 грн = 265168,51 грн.

Зазначена сума також підлягає стягненню з Відповідача на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, стягненню з Відповідача на користь ОСОБА_1 також підлягають понесені витрати на:

- оплату судового збору в розмірі 2651,69 гривень (1% від задоволених вимог);

- оплату правничої допомоги в розмірі 5000 гривень (Том 2, а.с. 46);

- оплату вартості експертного транспортно-трасологічного дослідження Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз в розмірі 4147,20 грн. (Том 1, а.с. 152);

- витрати оплачені Позивачем, які пов'язані з явкою до суду її представника (переїзд та винаймання житла) в розмірі 2185,50 гривень (Том 2, а.с. 46-50)

Таким чином, з ПрАТ СК «Арсенал Страхування» підлягає стягненню на користь Позивача сума витрат, пов'язаних із розглядом справи, в загальному розмірі 13984,39 гривень

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 27Закону України «Про страхування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування з урахуванням штрафних санкцій у вигляді 3% річних та компенсації інфляційний втрат в розмірі в розмірі 265168,11 гривень (двісті шістдесят п'ять тисяч сто шістдесят вісім грн 11 коп.)

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 2966,32 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: Донецька облАДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_5;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал-Страхування», адреса: м. Київ, вул. Борщагівська, 154; .

Суддя: