Справа № 183/6443/17
№ 2-ві/183/10/18
У Х В А Л А

14 серпня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д» про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Ганни Євгенівни у цивільній справі № 183/6443/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Долма» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій просять відвести суддю Майну Г.Є. від розгляду справи, що перебуває у провадженні цього суду за позовом ОСОБА_2 то ТОВ «ДОЛМА», ТОВ «КОМО-Д».

В обґрунтування своєї заяви директор ТОВ «КОМО-Д» Шаповалов О.С. посилається на те, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду, під головуванням судді Майної Г.Є., знаходиться цивільна справа № 183/6443/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОЛМА» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, заявник наполягає на тому, що позивач та інші співвласники нерухомого майна (в тому числі ОСОБА_4.), з приводу якого перебуває спір у суді, з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, 13 грудня та 14 грудня 2014 року подали два позови до одного і того ж відповідача з аналогічних підстав, не сплачуючи при цьому судового збору. Обидва позови відповідними ухвалами суддів Новомосковського міськрайонного суду Парфьоновим Д.О. та Майною Г.Є. були залишені без руху, однак позивача ОСОБА_2 не влаштувала та обставина, що один із позовів, який подав ОСОБА_4, згідно автоматизованого розподілу потрапив на суддю Парфьонова Д.О., внаслідок чого ОСОБА_2 14.12.2017 року подав аналогічний за змістом позов, який потрапив на суддю Майну Г.Є. Остання залишила позов без руху, не дивлячись на наявність у цьому ж суді аналогічної справи, а вже 25.01.2018 року суддя Майна Г.Є. винесла ухвалу про відкриття провадження по справі. Таким чином, заявник зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як співвласники нерухомого майна, домоглися розгляду справи саме суддею Майною Г.Є, яка вже приймала певні рішення на користь позивача, що були скасовані судами вищих інстанції. Зазначені дії у представника відповідача викликають сумнів у його неупередженості.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про розгляд заяви про відвід судді повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні висловив думку про необґрунтованість заявленого відводу судді Майній Г.Є.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, о розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Однією з процесуальних форм забезпечення об'єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Між тим, доводи представника відповідача, викладені у заяві про відвід судді Майної Г.Є., не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді, являються думкою та припущеннями, які суд розцінює, як незгоду з процесуальним рішенням - відкриттям провадження по справі, прийнятими у цивільній справі № 183/6443/17. Питання щодо маніпуляцій сторони та інших осіб автоматизованим розподілом справ не може бути предметом розгляду під час вирішення заяви про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити відповідачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д» у задоволенні заяви про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Ганни Євгенівни у цивільній справі № 183/6443/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМО-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Долма» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.