Справа № 462/3286/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/2619/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року року м.Львів

Справа № 462/3286/16-ц

Провадження № 22-ц/783/2619/18

Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 3 липня 2018 року (суддя Бориславський Ю.М.)

у справі

за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - державного нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори Шершун Наталії Костянтинівни - про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

10 червня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6, що був посвідчений 3 лютого 2010 року державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Шершун Н.К., зареєстрований в реєстрі за № 3-162.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року задоволено позов.

Ухвалено визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 та посвідчений 3 лютого 2010 року, державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Шершун Н.К., зареєстрований в реєстрі за № 3-162.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачами, що підтверджено квитанцією банку (т.1 а.с.1-2).

Вказане рішення суду постановою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року залишено без змін.

12 червня 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат із відповідача ОСОБА_2, понесених позивачем як оплату за проведення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи у розмірі 6069,24 грн.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 3 липня 2018 року заяву задоволено.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 6 069, 24 ргн.

Додаткове рішення оскаржила ОСОБА_2 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про стягнення коштів. Вказує, що позивач під час розгляду справи судом не заявляв вимоги про стягнення судових витрат за проведення експертизи та не подавав доказів про понесення таких витрат, а тому вказана заява є безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На час ухвалення судом зазначеного рішення не надані докази про те, що сторони понесли інші судові витрати, крім сплати судового збору при зверненні з позовом до суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення додаткового рішення, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_4 звернувся 12 червня 2018 року, до якої вперше додав копію рахунку № 13 від 11 травня 2017 року з копією супровідного листа та копію квитанції № 61 від 18 травня 2017 року про оплату за проведення судово-психіатричної експертизи в сумі 6 069,24 грн. (т.2 а.с.1-5).

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом одночасно з ухваленням рішення суду. У мотивувальній частині суд повинен визначити склад цих витрат та їх розподіл між сторонами.

Є встановленим, що на час ухвалення судом першої інстанції рішення у справі (30 жовтня 2017 року) були подані лише докази про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. У рішенні від 30 жовтня 2017 року суд першої інстанції повністю вирішив питання про розподіл документально підтверджених судових витрат. Це рішення в частині розподілу судових витрат не оскаржувалося.

Додаткове рішення не може бути ухвалене на підставі додатково поданих доказів про розмір та склад судових витрат.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з проведенням судово-психіатричної експертизи, про що надано додаткові докази після ухвалення судом рішення, яким питання розподілу судових витрат суд першої інстанції вирішив.

Керуючись ст.270, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст. 381-384,388-391 ЦПК України, суд,-

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Залізничного районного суду м.Львова від 3 липня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_4 про стягнення на його користь з ОСОБА_2 6 069,24 грн. витрат, понесених на оплату комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді