Справа № 131/1330/17
Провадження № 22-ц/772/1723/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 рокуСправа № 131/1330/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії:

судді-доповідача: Медвецького С.К.,
суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу подану адвокатом Головенко Євгеном Васильовичем в інтересах ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Шелюховського М.В. у місті Іллінці,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду.

Позовна заява мотивована тим, що з 04 серпня 2006 року до 28 квітня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 557 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2010 року до її повноліття.

Відповідач лише сплачує аліменти на утримання дитини, але не приймає участі у вихованні дитини, а ОСОБА_1 матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Натомість матеріальний стан відповідача значно покращився, а аліменти, які він сплачує на утримання дитини менші за прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», що ставить ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище та не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини.

Ураховуючи викладене, представник позивача, з урахуванням змінених позовних вимог, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 557 грн на ј частину заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 05 червня 2018 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 557 грн на аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Рішення мотивовано тим, що аліменти, які сплачує відповідач у розмірі 557 грн не забезпечують належний рівень матеріального забезпечення дитини.

В апеляційній скарзі адвокат Головенко Є.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не мотивував судове рішення, не зазначив будь-яку обставину, яка відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, тобто зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків, а також не зазначив якими доказами це підтверджується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивач зазначає, що судом були враховані інтереси дитини, матеріальний стан особи на утриманні якої перебуває дитина та платника аліментів, матеріальний стан якого покращився. Відтак, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, апеляційний суд керується нормами ЦПК України у наведеній вище редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 557 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2010 року до її повноліття.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні матері.

27 серпня 2010 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_7 (а.с.47).

ОСОБА_2 проходить службу у військові частині НОМЕР_1 (а.с.81) та отримує грошове забезпечення, з якого утримуються аліменти в розмірі 557 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що аліменти, які сплачує відповідач у розмірі 557 грн не забезпечують належний рівень матеріального забезпечення дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З матеріалів справи слідує, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі визначеному рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2010 року в розмірі 557 грн щомісячно. Ця обставина підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 30 березня 2018 року.

Також встановлено, що сімейний стан позивачки, у зв`язку з народженням сина ОСОБА_7 змінився, а майновий стан відповідача покращився, оскільки нараховане йому грошове забезпечення у березні 2010 року складало 2 016, 36 грн (а.с.82), а в січні 2018 року 15 291 грн (а.с.81).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 860, 00 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років до 18 років, з січня 2018 року становить 930 грн, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Колегія судів враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мотивував судове рішення, не зазначив будь-яку обставину, яка відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на таке.

26 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було укладено договір про надання юридичної допомоги, без обмеження повноважень (а.с.20). Повноваження адвоката Головенка Є.В. підтвердженні ордером (а.с.19).

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, які він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі Закон) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону).

Системний аналіз зазначених норм цивільного процесуального закону та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» свідчить про те, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В ордері, виданим адвокатом Головенко Є.В. відсутні будь-які обмеження, тому він мав повноваження подавати заяви та клопотання при розгляді цієї справи.

05 червня 2018 року ОСОБА_2 та адвокат Головенко Є.В. подали заяви про визнання позовних вимог у розмірі ј частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, відповідач та його представник визнали позов та погодились з доводами позивача щодо обґрунтування позовних вимог.

При вирішенні цієї справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правові оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки суду першої інстанцій відповідають принципу справедливості та забезпечують ефективне поновлення порушеного права позивача та малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Пунктом першим частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1 762, 00 гривень.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів за 6 місяців (п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів

постановив:

Апеляційну скаргу подану адвокатом Головенко Євгеном Васильовичем в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2018 року без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на відповідача.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис П.В. Кучевський

Підпис В.П. Рибчинський

Згідно з оригіналом
Головуючий С.К. Медвецький