РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2018 року Справа № 655/166/18

Горностаївський районний суд Херсонської області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Бортнюк Л.М.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Горностаївка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємця померлого боржника,

в с т а н о в и в :

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 11 лютого 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 2000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На час відкриття спадщини зобов'язання померлого ОСОБА_2 за кредитним договором залишились не виконаними, а саме: кредит - в сумі 1829,96 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 6057,73 грн., всього - 7887,69 грн. 08 травня 2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Оскільки після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, тому спадкова справа № 93/2017 була заведена на підставі претензії кредитора. Відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, тому, на думку позивача, вона прийняла спадщину, до складу якої ввійшли кредитні зобов'язання померлого позичальника перед банком. 29 жовтня 2017 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" направив відповідачеві ОСОБА_1 лист-претензію про погашення заборгованості померлого позичальника, на яку відповідач не відповіла. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1, як спадкоємця померлого позичальника, заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2011 року в загальній сумі 7887,69 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Ухвалою суду від 20 березня 2018 року (л/с 58) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року (л/с 70) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16 травня 2018 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву (л/с 75-81), яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що вона та її син ОСОБА_2 були зареєстровані по АДРЕСА_1. Проте, за цією адресою проживає лише вона. З 2008 року її син не жив за місцем реєстрації, а постійно проживав разом зі своєю сім'єю в м.Запоріжжі, звідки в 2015 році був призваний в Збройні Сили України, проходив військову службу в м.Хмельницький, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Таким чином, на час відкриття спадщини вона не проживала із спадкодавцем.

Крім того, вона не приймала спадщини після смерті ОСОБА_2, переходу прав та обов'язків спадкодавця до спадкоємців не відбувалось. Оскільки спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а вона не приймала спадщини та не одержувала ніякого майна у спадщину, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" не має правових підстав вимагати від неї повернення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором.

30 травня 2018 року до суду від позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь на відзив (л/с 82-85, 105-109), якою позивач підтвердив заявлені позовні вимоги.

05 червня 2018 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення (л/с 92), якими вона заперечує проти позову, посилаючись на те, що вона не проживала з спадкодавцем ОСОБА_2 та не приймала спадщини після його смерті.

07 червня 2018 року до суду від позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшли пояснення (л/с 93-100, 110-118), якими позивач підтвердив заявлені позовні вимоги та надав виписки по рахункам позичальника ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, проти позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_1, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Відповідно до умов кредитного договору від 11 лютого 2011 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 2000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки.

Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, складається із анкети-заяви позичальника (л/с 5), Умов та правил надання банківських послуг (л/с 6-29), а також Тарифів банку по обслуговуванню кредитних карт "Універсальна".

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" (л/с 30-32) вбачається, що починаючи з квітня місяця 2013 року позичальник ОСОБА_2 не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість.

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 2446 від 23 листопада 2015 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області - л/с 35).

На час відкриття спадщини зобов'язання померлого ОСОБА_2 за кредитним договором від 11 лютого 2011 року з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що були нараховані за його життя, залишились невиконаними, а саме: заборгованість по кредиту - в сумі 1829,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - в сумі 6057,73 грн., всього - 7887,69 грн.

07 квітня 2016 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" підготував претензію кредитора на загальну суму 7887,69 грн. (л/с 39), яку згідно реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (л/с 36-38) направив 08 травня 2017 року до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З листів Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10 травня 2017 року № 169/02-14 (л/с 40) та від 26 березня 2018 року № 125/01-16 (л/с 63) вбачається, що після померлого ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 93/2017 на підставі претензії ПАТ КБ "ПриватБанк". Інформації щодо спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Разом з тим, положення ст.1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 12 квітня 2017 року в цивільній справі № 6-2962.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1, як спадкоємця, заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Проте, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом чи за законом після смерті ОСОБА_2 В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності заповіту на ім'я відповідача, а також, що ОСОБА_1 перебуває в родинних відносинах з померлим ОСОБА_2 та може бути віднесена до спадкоємців першої - п'ятої черги за законом.

Крім того, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті позичальника ОСОБА_2

Так, після смерті ОСОБА_2 до нотаріусу не надходило заяв від спадкоємців про прийняття спадщини.

Відомостей про те, що відповідач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з померлим ОСОБА_2 немає.

Посилання позивача, як на підставу підтвердження доводів про прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника, на відмітку про місце проживання відповідача та позичальника в їхніх паспортах за однією адресою, не є належними доказами. Відповідно до відомостей, що містяться в копії паспорта позичальника ОСОБА_2 (л/с 33), місце його проживання зареєстровано по АДРЕСА_1. Однак, ця копія паспорта посвідчена позичальником 21 серпня 2012 року, тобто за три роки до його смерті. Отже, відомості що містяться в копії паспорта позичальника про місце його проживання не містять інформації щодо предмета доказування, а саме - місця його постійного проживання на час відкриття спадщини.

При цьому, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита за претензією ПАТ КБ "ПриватБанк", як кредитора померлого.

Таким чином, доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого ОСОБА_2 позивачем не надано, а посилання на реєстрацію місця проживання відповідача за однією адресою з померлим, жодним чином не свідчить про те, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 та постійно проживав з померлим на час відкриття спадщини, вчинивши тим самим дії, що свідчать про її прийняття.

Крім того, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строки, встановлені ст.1281 ЦК України, в межах яких кредитор може реалізувати своє право на пред'явлення вимог до спадкоємців.

Так, прострочена заборгованість за кредитним договором виникла у позичальника з квітня місяця 2013 року.При цьому, суд позбавлений можливості визначити строк дії кредитного договору, оскільки позивач не надав відомостей про видачу кредитних платіжних карток позичальникові ОСОБА_2

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що позивачеві було достовірно відомо протягом шести місяців, так як 07 квітня 2016 року за вихідним № SAMDN2480 ПАТ КБ "ПриватБанк" підготував претензію кредитора.

Отже, ПАТ КБ "ПриватБанк", дізнавшись 07 квітня 2016 року про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, тобто в строк до 07 жовтня 2016 року.

Проте, ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора до Горностаївської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Херсонській області лише 08 травня 2017 року, тобто через один рік один місяць від дня, коли дізнався про відкриття спадщини.

Таким чином, на час звернення кредитора спадкодавця спливли строки, встановлені ч.2 ст.1281 ЦК України, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.4 ст.1281 ЦК України, банк позбавляється права вимог до спадкоємців померлого боржника.

Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 11 лютого 2011 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.1046 - 1050, 1052, 1054, 1216 - 1223, 1268 - 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.4 - 13, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємця померлого боржника - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене (з врахуванням положень п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Горностаївський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Посунько Г.А.