Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області про визнання права користування земельною ділянкою в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

22.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеозначеним позовом до Воскресенської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області про визнання права користування земельною ділянкою в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що Рішенням XV сесії ХХІІІ скликання Воскресенської сільської ради народних депутатів Новотроїцького району Херсонської області від 19 вересня 2000 року ОСОБА_4 надано в постійне користування земельну ділянку, площею 2,0 га, яка розташована на території Воскресенської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства, про що 12 вересня 2001 року видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІІ-ХС №000878, який посвідчено головою Воскресенської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 100. 28 листопада 2016 року ОСОБА_4 померла, про що Виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області було видано Свідоцтво про смерть серія 1-КГ №229546.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області по справі № 662/948/17 від 12.07.2017 року було встановлено, що він ОСОБА_1, (19.09.1941 р.н.) з 11.01.1991 року перебував у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з ОСОБА_4 Федосієвною до моменту її смерті, отже, будучи єдиним спадкоємцем він звернувся до Новотроїцької державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої.

28 липня 2017 року державним нотаріусом ОСОБА_5JI. позивачу було видано Свідоцтво на право на спадщину у якому зазначено, що він є спадкоємцем після ОСОБА_4, спадщина на яку видане вказане свідоцтво складається з субсидії СГТП за 2016 рік у сумі 2894 грн. 57 коп.. Щодо реєстрації права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою, то 04.05.2018 року державний нотаріус надала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 228 з підстав, що Державний акт на право постійного користування землею серія ІІІ-ХС №000878 не є правовстановлюючим документом на землю, оскільки чинним законодавством не передбачено право на спадкування земельних ділянок, отриманих на праві постійного користування, позивач не може реалізувати свої спадкові права через нотаріальну контору тому звернення до суду з відповідною заявою є єдиною можливістю відновити порушені права позивача. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою після померлої 28.11.2016 року ОСОБА_4 площею 2,0 га. для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Воскресенської сільської ради.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки ОСОБА_4 на підставі Державного акту серії ІІІ-ХС №000878, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №100 від 12.09.2001 року, була наділена лише правом користуватися земельною ділянкою загальною площею 2,0 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отже право на вказану вище земельну ділянку не може бути передано у порядку спадкування.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та перевіривши документи справи, які сторони вважають за достатніми для вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 92 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗКУ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.1 ст. 126 ЗКУ право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 131 ЗКУ громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 ЦКУ власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Отже, положення статті 317 ЦКУ та статті 78 ЗКУ розкриває зміст права власності на землю через окремі правомочності:

-правомочність володіння - це юридично гарантована можливість власника мати

земельну ділянку у своєму господарському пануванні. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв'язку власника з земельною ділянкою.

- правомочність користування - це заснована на законі можливість вилучення

корисних властивостей землі для задоволення потреб власника чи інших осіб. Право користування може належати не тільки власникам, але й іншим особам на підставі, зокрема, цивільно-правових договорів або адміністративних актів.

-правомочність розпорядження - це закріплена нормами права за власником

можливість визначити долю належної йому земельної ділянки шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Лише власник має право одночасно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном (земельною ділянкою).

Лише власник має право одночасно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном (земельною ділянкою).

В свою чергу, ОСОБА_4 на підставі Державного акту серії ІІІ-ХС № 000878, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №100 від 12.09.2001 року, була наділена лише правом користуватися земельною ділянкою загальною площею 2,0 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що унеможливлює передачу вказаної земельної ділянки у порядку спадкування.

За таких встановлених обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,131,212-215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Воскресенської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області про визнання права користування земельною ділянкою в порядку спадкування відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання в 30 денний термін апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тимченко