Справа №2-155/11 06.09.2018
Провадження №22-ц/784/1409/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 вересня 2018 року м. Миколаїв

справа № 2-155/11

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області, постановлену 15 листопада 2017 року під головуванням судді Янчук С.В. у приміщенні цього суду,

В С Т А Н О В И Л А :

7 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен банк Аваль») звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання. Заявник вказував, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2011 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 14 вересня 2011 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 846260грн.60коп. 9 листопада 2011 року на виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи.

Заявник вказував, що ці листи неодноразово були предявлені до виконавчої служби для примусового виконання. Так, 23 листопада 2015 року Баштанським районним ВДВС ГУЮ було відкрито виконавче провадження № 29458280 стосовно боржника ОСОБА_1, яке згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень завершене, проте, ані постанова про це, ані оригінал виконавчого листа до Банку не надходив.

30 вересня 2016 року Банком до Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ була направлена заява про відкриття виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_3 із оригіналом виконавчого листа.

Як зазначав ПАТ «Райффайзен банк Аваль», на їх звернення до Баштанського районного ВДВС ГТУЮ щодо стану вищевказаних виконавчих проваджень відповіді не отримано, виконавчі листи до Банку не були повернуті, рішення суду дотепер боржниками не виконано.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» просив видати дублікати вищевказаних виконавчих листів та поновити строк для предявлення їх до виконання, визнавши поважними причини пропуску такого строку.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року заява ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволена. Видано дублікати виконавчого листа у справі №2-155/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості в розмірі 106150,12 доларів США, що еквівалентно 846260грн. 60 коп., та поновлено строк для їх предявлення до виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність і необгрунтованість ухвали, просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви Банку. Зазначав, що суд не звернув уваги на відсутність доказів втрати виконавчих документів, в звязку з чим немає підстав для видачі їх дублікатів, а також судом безпідставно поновлено строк для їх предявлення до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи заяву ПАТ «Райффайзен банк Аваль», суд першої інстанції виходив з того, що існують передбачені законом підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення їх до виконання.

Проте, не з усіма висновками суду колегія суддів погоджується з огляду на нижчевикладене.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обвязковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) в редакції Закону «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» № 2677-VІ (далі - Закон № 2677), який набрав чинності з 9 березня 2011 року, строк предявлення виконавчих документів до виконання складає один рік, якщо інше не передбачено законом. Обчислення цього строку починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З 5 жовтня 2016 року набула чинності нова редакція Закону «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ(далі- Закон №1404).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років (виключення складають посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган).

Крім того, за змістом пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404 трирічний строк предявлення виконавчих документів до виконання розповсюджено і на виконавчі листі, видані до набрання чинності цим законом.

Право на звернення із заявою про поновлення такого строку передбачено частиною 6 статті 12 Закону №1404.

Відповідно до ч. 1 ст. 370, ч. 1 ст. 371 ЦПК (в редакції, що діяла на час звернення Банку до суду) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 14 вересня 2011 року, 9 листопада 2011 року було видано виконавчі листи у справі № 2/155/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості по кредитному догвору № 014/08-112/74763 від 25.01.2008р. в розмірі 106150,12 доларів США, що еквівалентно 846260грн. 60 коп.

Відмітки державного виконавця на вказаних виконавчих листах свідчать про те, що ці листи у передбачений Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції на час їх видачі) річний строк предявлення їх до виконання були надані Банком до виконавчої служби для примусового виконання, в звязку з чим були відкриті виконавчі провадження (а.с. 12-15).

Так, на виконавчому листі про стягнення боргу з ОСОБА_1 державними виконавцями зазначено, що 23.05.2012 р. проваження було закінчено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби), а 29.12.2014р. виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пп..2, 9 ст 47 цього Закону (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Стягнень не проводилось.

23 листопада 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Баштанського районого управління юстиції знову було відкрито виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 (№ 29458280) (а.с. 16, 17), в звязку з чим виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1 перебував на виконанні у даному відділі державної виконавчої служби.

З листа в.о. начальника Баштанського районного ВДВС ГТУЮ від 16.08.2018р. № 6248 вбачається, 28 січня 2016 року в звязку з непроживанням боржника ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, дане виконавче провадженння закінчене на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження в архіві відсутнє (а.с. 80). Між тим, доказів направлення на адресу ПАТ «Райффайзен банк Аваль» постанови про закінчення виконавчого провадження Баштанським ВДВС не надано. До того ж, пунктом 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення зазначеної постанови) передбачено закінчення виконавчого провадження в звязку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС, проте, зі змісту листа в.о. начальника Баштанського районного ВДВС ГУЮ не вбачається, що такі дії державним виконавцем були вчинені та відсутні відомості щодо направлення виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 до іншого відділу ДВС.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано встановив, що матеріалами справи доведено факт втрати виконавчого листа, виданого стосовно боржника ОСОБА_1, а тому дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що 29 вересня 2017 року Банк звертався до Баштанського районного ВДВС ГТУЮ за наданням інформації про стан виконавчого провадженння (а.с. 19), та, не отримавши відповідь на цей запит, 7 листопада 2017 року звернувся до суду з даною заявою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку для предявлення цього виконавчого документу до виконання.

На спростування наданих заявником доказів втрати виконавчого листа щодо ОСОБА_1 апелянтом не було надано належних та достатніх доказів, оскільки додана до апеляціцної скарги роздруківка з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень лише підтверджує факт закінчення виконавчого провадження, відкритого у 2016 році стосовно боржника ОСОБА_1 та не свідчить про фактичне повернення виконавчого документу стягувачу.

Виходячи з положеннь ст. 23 «Про виконавче провадження» (аналогічні положення містяться у ст. 12 Закону № 1404) щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання після його переривання, не можуть бути прийняті до уваги посилання апеляційної скарги як на докази неповажності причин пропуску Банком строку предявлення до виконання виконавчих листів на те, що цей строк становив один рік і ці листи неодноразово предявлялися до виконання.

За такого, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів втрати заявником виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_1 та відсутність підстав для поновлення строку для його предявлення до виконання є необгрунтованими.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_3 та поновлення строку для його предявлення до виконання з додержанням вимог закону, то в силу 375 ЦПК України відсутні підстави для скасування ухвали в цій частині.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ухвалою апеляціного суду від 23 серпня 2018 року було витребувано із Центрального районного ВДВС м. Миколаєва копії виконавчих проваджень з примусового виконання виданих 9 листопада 2011 року виконавчих листів у справі № 2/155/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» кредитної заборгованості, які протягом 2016-2018 років знаходились на виконанні у даному ДВС.

На виконання вказаної ухвали Центральним районним ВДВС м. Миколаєва не було надано інформації про існування виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1, проте, була надана копія виконавчого провадження з виконання виданого 9 листопада 2011 року виконавчого листа у справі № 2/155/11 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, що було відкрито 18 жовтня 2016 р. за заявою АТ «Райффайзен банк Аваль», до якої був наданий оригінал зазначеного виконавчого листа. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що даний лист знаходився на виконанні у Центральному районному ВДВС м. Миколаєва до 3 квітня 2018 року: постановою державного виконавця від вказаної дати виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі відповідної заяви ПАТ «Райффайзен банк Аваль» від 22 березня 2018 року (а.с. 90-106).

Викладені обставини свідчать, що на час звернення ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-155/11 стосовно боржника ОСОБА_3 та постановлення судом оскаржуваної ухвали, цей виконавчий документ не був втрачений та знаходився на виконанні у ДВС.

За такого, відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви Банку про видачу дублікату зазаначеного виконавчого листа та поновлення строку на його предявлення до виконання.

Таким чином, згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року в частині задоволення заяви Банку про видачу дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні такої заяви.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню відшкодування судового збору за апеляційну скаргу в розмірі 176грн. 20коп.

Керуючись статтями 367, 374, 475, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року в частині задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_3 у справі №2-155/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості, та поновленння строку його предявлення до виконання скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_3 у справі №2-155/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості, та поновленння строку його предявлення до виконання відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору в розмірі 176грн. 20коп. (сто сімдесят шість гривень двадцять копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в частині вирішення вимог про видачу дублікату може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В.Коломієць

Судді: І.В. Лівінський

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 7 вересня 2018 року.