Справа №359/777/13-ц
Провадження №2-п/359/22/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

за участю третьої особи ОСОБА_3,

за участю представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

В травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2013 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором №14/18-1735/2011 від 2 грудня 2011 року в розмірі 1106178 гривень 14 копійок було звернуто стягнення на садовий будинок по вул. Окружній, 70 в СТ «Совки» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району за початковою ціною 1416629 гривень, а також на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :04:007:0526 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану за цією ж адресою, за початковою ціною 83510 гривень шляхом продажу цих обєктів нерухомого майна на прилюдних торгах. Водночас, ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина обєктивно перешкодила йому зявитись у судове засідання. Крім того, ПАТ «Банк Кіпру» не довів розмір боргу по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним. Він навіть не направив відповідачу досудову вимогу про усунення порушення кредитного договору. В матеріалах цивільної справи відсутній звіт про ринкову оцінку предмета іпотеки. Розмір боргу за кредитним договором не співрозмірний вартості предмета іпотеки. Суд не звернув увагу на ці обставини та дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Тому ОСОБА_5 просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2013 року та призначити цивільну справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що ОСОБА_5 приймав безпосередню участь у проведенні опису предмета іпотеки. Ця обставина свідчить про те, що йому було відомо про заочне рішення. Крім того, суд дійшов правильних висновків з приводу розміру боргу за кредитним договором, вартості предмета іпотеки та способу звернення стягнення. Тому представник ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 також заперечують проти задоволення заяви та посилаються на те, що ОСОБА_5 умисно ухилився від отримання судової повістки. Йому було відомо про час та місце розгляду цивільної справи. До заяви про перегляд заочного рішення навіть не приєднані докази, що спростовують розмір боргу за кредитним договором та вартість предмета іпотеки. Ця обставина свідчить про відсутність юридичного складу, передбаченого ч.1 ст.288 ЦПК України. Крім того, скасування заочного рішення через 5 років після його ухвалення негативно вплине на принцип правової визначеності. Як розяснив Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», вказаний принцип є одним із основоположних аспектів верховенства права. Він передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Тому ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 просять суд відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали цивіль-ної справи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 трав-ня 2013 року (а.с.56-58) в рахунок погашення боргу за кредитним договором №14/18-1735/ 2011 від 2 грудня 2011 року в розмірі 1106178 гривень 14 копійок було звернуто стягнення на садовий будинок по вул. Окружній, 70 в СТ «Совки» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району за початковою ціною 1416629 гривень, а також на земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером :04:007:0526 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану за цією ж адресою, за початковою ціною 83510 гривень шляхом продажу цих обєктів нерухомого майна на прилюдних торгах.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо су-дом буде встановлено, що:

- відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.287 цього ж Кодексу у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Дійсно, в матеріалах цивільної справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина обєктивно перешкодила йому зявитись у судове засідання, що проводилось 21 травня 2013 року.

Водночас, неявка відповідача у судове засідання з поважних причин сама по собі не є достатньою підставою для перегляду заочного рішення. ОСОБА_5, його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не подали жодного нового доказу, який мав би істотне значення для правильного вирішення спору по суті. Зокрема, до заяви про перегляд заочного рішення та додаткових пояснень приєднані лише судові рішення, роздруковані з Єдиного реєстру судових рішень. Фактично доводи, викладені в цих процесуальних документах, зводяться лише до оцінки заочного рішення та можуть бути перевірені виключно в апеляційному порядку.

Як розяснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, здійснюючи перегляд заочного рішення, суд першої інстанції не має права надавати оцінку судовому рішенню на предмет законності та обґрунтованості. Вжиття цих заходів відноситься до повноважень судів апеляційної та касаційної інстанцій.

З огляду на це суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення Бориспіль-ського міськрайонного суду від 21 травня 2013 року відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7