Справа № 565/1460/18
Провадження № 4-с/565/7/18
У Х В А Л А

11 вересня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

в особі судді Ковтуновича М.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,

стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_2 із скаргою у якій просить визнати неправомірними: 1) дії державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 (далі державний виконавець Струк Р.М.) щодо обчислення розміру заборгованості по аліментах, що станом на 01.07.2018р. складає 110317,57 грн за період з 30.10.2003р. по 30.06.2018р.; 2) визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 06.07.2018р. державним виконавцем Струк Р.М., якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України; 3) визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 06.07.2018р. державним виконавцем Струк Р.М., якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Вимоги скарги обґрунтовуються тим, що 22.01.2007р. Здолбунівським РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1798, виданим 10.11.2003р. Кузнецовським міським судом Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, 14.09.2001р.н., в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2003р. і до досягнення дитиною повноліття. 06.07.2018 року державним виконавцем Струк Р.М. було винесено дві постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, які, на думку скаржника, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки розрахунок сум заборгованості по сплаті аліментів на дочку ОСОБА_5 не відповідає дійсності щодо сум аліментів, що виплачувалися ОСОБА_2 і він здійснений виконавцем з порушенням вимог ст. 194 СК України щодо періоду стягнення аліментів за минулий час.. Посилається ОСОБА_2 на те, що він регулярно виконував обовязки по сплаті аліментів, однак у звязку із зміною місця проживання збереглися не всі квитанції, що підтверджують сплату аліментів. Крім того, скаржник зазначає про порушення державним виконавцем Струк Р.М. порядку обчислення строку (періоду), який слід застосувати для стягнення заборгованості за аліментами, і він становить три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 за викликом суду повторно не з'явився.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог скарги ОСОБА_6 З її пояснень слідує, що ОСОБА_2 протягом останніх 15 років жодної оплати аліментів не проводив, суми, що вказані у скарзі надсилалися матір'ю боржника - ОСОБА_4 як подарунки онуці на День народження та свято 8 Березня. Отримання коштів згідно із зазначеними у скарзі і доданими до неї копіями платіжних документів ОСОБА_1 не оспорює. Виконавчий лист одразу після вирішення справи був направлений судом для виконання.

Державний виконавець Струк Р.М. для розгляду скарги до суду не зявилася, Надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення проти вимог скарги, обгрунтовуючи законність оскаржуваних дій та рішень державного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення стягувача, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення вимог скарги частково.

Відповідно до норми ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із копії оскаржуваних постанов від 06.07.2018р. (ВП №13184780) судом встановлено, що державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1798, виданого 10.11.2003р. Кузнецовським міським судом Рівненської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки, у звязку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів за період з 30.10.2003р. по 01.07.2018р. в розмірі 110317, 57 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ОСОБА_2 встановлені тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 06.07.2018р. №13790 вбачається, що станом на 01.07.2018р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів у користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_5 за період з жовтня 2003р. до червня 2018р. складає 110317, 57 грн. У цьому ж розрахунку зазначено, що ОСОБА_2 за вказаний період не здійснювалася сплата аліментів.

Відповідно до поданих боржником копій квитанцій від 13.01.2011р. №57, 11.01.2010р. №260, 02.12.2009р. №269 та 08.09.2010р. №106 судом встановлено, що стороною боржника було сплачено аліменти в розмірі 300 грн, 300 грн, 500 грн, 330 грн відповідно. Крім того, копіями квитанцій від 28.03.2012р. №34 на суму 500 грн та 12.07.2010р. №76 на суму 300 грн доводяться обгрунтування скарги про те, що через свою матір ОСОБА_4 здійснив оплату і цих коштів стягувачу як аліментів. Доводи стягувача, що всі вищезазначені суми були отримані не як аліменти, а як подарунки від ОСОБА_4 не підтверджені в суді доказами.

Згідно із нормою ст.195 ч.3 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Доводи скарги про недотримання державним виконавцем вимог ст.194 ч.1 СК України щодо не більш як трирічного періоду стягнення аліментів за минулий час, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання, не мають підтвердження доказами. Навпаки, із поданих державним виконавцем копій документів слідує, що після надсилання 16.01.2004р. виконавчого листа від відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції державним виконавцем відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції 23.01.2004р. відкрите виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 аліментів на дочку. Даних про те, що виконавче провадження відкрите 22.01.2007р. стягувачем не подано.

З інших підстав розрахунок заборгованості з аліментів не оспорювався.

Отже, виходячи із наведених вище обставин та доказів, вирішуючи спір на засадах змагальності, суд вбачає підстави для визнання неправомірним дій Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області щодо неврахування при визначенні розміру заборгованості ОСОБА_2 з аліментів вищевказаних платежів на загальну суму 2230 грн. і на цю суму має бути зменшено заборгованість з аліментів, визначену державним виконавцем, та слід встановити розмір такої заборгованості в сумі 108087, 57 грн (110317, 57 грн - 2230 грн = 108087, 57 грн).

Відповідно до норм ст.71 ч.9 п.п.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних постанов) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Виходячи із вимог зазначених норм ст.71 ч.9 п.п.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» суд не вбачає підстав для визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Струк Р.М., винесених 06.07.2018р., якими встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України та тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Інших доказів, що свідчили б про незаконність оскаржуваних постанов, боржником не подано. Тому, в цій частині скарга є безпідставною і підлягає відхиленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 259-260, 447 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо неврахування при визначенні розміру заборгованості ОСОБА_2 з аліментів у користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 платежів на загальну суму 2230 грн (згідно із квитанціями від 28.03.2012р. №34, 13.01.2011р. №57, 11.01.2010р. №260, 12.07.2010р. №76, 02.12.2009р. №269, 08.09.2010р. №106) та обчислити розмір такої заборгованості в сумі 108087, 57 грн.

У решті вимог скарги відмовити, через безпідставність.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги, через Кузнецовський міський суд Рівненської області, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

С у д д я: