УХВАЛА

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 394/423/17

провадження № 61-45190ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2018 року у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Еліт» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

У червні 2017 року приватне сільськогосподарське підприємство «Еліт» (далі - ПСП «Еліт») звернулося до суду із вищевказаним позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 130 914 грн збитків.

Позов мотивований тим, що між ним та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1, успадкувавши указану земельну ділянку, переорав її та засіяв насінням сої, тоді як вона вже була засіяна ПСП «Еліт» насінням кукурудзи, внаслідок чого останньому були спричинені збитки.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2018 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПСП «Еліт» збитки у розмірі 130 914 грн.

У жовтні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на вищевказані рішення, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняти нове рішення про відмову у позові.

При цьому заявник зазначає, що справа є малозначною, але становить значний суспільний інтерес, він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, а також висновки, викладені у рішеннях суду першої інстанції та апеляційного суду стосуються питання права, яке має фундаментальне значення, тому судові рішення оскаржуються до Верховного Суду згідно із підпунктами «а», «б» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, у якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 130 914 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн*100=176 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Зазначена справа не підлягає обов'язковому розгляду за правилами загального позовного провадження, а ціна позову не перевищує визначений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Посилання заявника на те, що ця справа становить значний суспільний інтерес, він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями та її фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування такого твердження.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подавкасаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2018 року у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Еліт» до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель