Провадження №6/522/829/18
УХВАЛА

18 жовтня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, в якому зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №56517675 з виконання виконавчого листа №522/19993/16-ц від 24.05.2018 року, виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 129 454,73 грн.

У відповідності до ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Також, 18.10.2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив задовольнити клопотання про примусове проникнення до житла, справу розглядати за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №56517675 з виконання виконавчого листа №522/19993/16-ц від 24.05.2018 року, виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 129 454,73 грн.

01.06.2018 року на виконання Приватному Виконавцю, стягувачем - ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4, було подано заяву про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом Приморського районного суду м.Одеси.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КМ номер 517470, виданий 23.01.2008 року Болградським РВ в Одеській області, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України та приватних виконавців.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, доданих до подання, приватним виконавцем 01.06.2018 року, у відповідності до статей 3, 4, 24-27 Закону України Про виконавче провадження відкрито виконавче провадження ВП №56517675. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику ОСОБА_3 у відповідності до вимог статті 28 Закону, рекомендованим листом за адресою зазначеною у виконавчому документі: Одеська область, Болградський район, с.Калчева, вул.Дімітрова, буд.207.

Боржник отримав рекомендовану кореспонденцію, про що свідчить повернене рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.06.2018 року, отже боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та початок примусового виконання рішення суду.

Боржником ОСОБА_3 вимоги виконавчого документу виконано не було, суму основного зобовязання, основну винагороду приватного виконавця та суму витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок приватного виконавця перераховано не було. На момент складання цього подання з Боржника на користь стягувача не було стягнуто жодної суми грошових коштів.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавцем направлені відповідні запити до реєструючих установ для зясування майнового стану боржника.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.06.2018 року за №126810677 за боржником зареєстровано наступні обєкти житлової нерухомості:

- квартира, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пров.Леваневського, 9, кв.56.

- Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Калчева, вул.Дімітрова, буд.207, частка власності: 1/5.

З метою повного та фактичного виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси приватним виконавцем 01.06.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі якої було арештовано все майно, що підлягає державній реєстрації та належить боржнику.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України від 04.06.2018 року за № та за №, боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах.

Згідно з відповідями Пенсійного фонду України, отриманих виконавцем 07.06.2018 року за № та № інформація стосовно місця роботи та отримання пенсії відсутня.

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

На запит приватного виконавця від 09.07.2018 року за вихідним №3065 КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР було надано ксерокопію технічного паспорта квартири, що знаходить за адресою: м.Одеса, пров.ЛеваневськогоАДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві власності відповіддю від 09.07.2018 року за вихідним №495662.72.18.

11.06.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №56517675 та направлено до банківських установ. Однак, коштів, на які можливо було б звернути стягнення, за боржником виявлено не було.

21.06.2018 року ОСОБА_3 було особисто вручено виклик приватного виконавця від 20.06.2018 року за №2783 про свідчить підпис боржника про отримання. У виклику зазначеноо, що ОСОБА_3 зобовязана зявитися до виконавця 27.06.2018 року о 10:30 за адресою: м.Одеса, вул.Гоголя, буд.19, оф.1.

02.07.2018 року надійшла заява від божника від 26.06.2018 року, про відкладення виконавчих дій за виконавчим провадженням №56517675 на 10 робочих днів у звязку із хворобою.

Зазначена в заяві обставина може бути підставою для неявки за викликом приватного виконавця, але не була підставою для відкладення виконавчих дій, оскільки не перешкоджала боржнику приймати участь в проведенні опису та арешту майна.

27.06.2018 року у зазначений у виклику час ОСОБА_3 не зявилась, на звязок більше не виходила, жоден з обовязків, покладених на неї виконано не було, а саме, не було надано:

- пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також не повідомлено про заходи, що вживаються з метою його виконання;

- достовірних відомостей про доходи та місце роботи, підтверджених довідкою з місця роботи;

- достовірних відомостей про кошти у гривнях та іноземній валюті, інших цінностях (дорогоцінних металах, ювелірних виробах тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів;

- достовірних відомостей про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право;

- достовірних відомосте про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них;

- достовірних відомостей про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів;

- копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

- довідку про склад сімї;

- документів щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

27.07.2018 року приватним виконавцем з метою проведення опису та арешту майна боржника було здійснено вихід за адресою знаходження майна, яке було виявлено в ході проведення виконавчих дій, а саме: м.Одеса, пров.Леваневського, 9, кв 56. Підчас спроби потрапити до зазначеної квартири, двері відчинив чоловік ОСОБА_3, але допустити до квартири для проведення опису майна (квартири) боржника в рахунок погашення заборгованості відмовився посилаючись на те, що ОСОБА_3 відсутня в квартирі. В звязку із зазначеними обставинами проведення опису майна не виявилось можливим.

19.07.2018 р. та 03.08.2018 р. виконавцем здійснено, ще дві спроби здійснити опис та арешт майна боржника з метою повного та фактичного виконання рішення суду, за адресою знаходження майна боржника: м.Одеса, пров.Леваневського, 9, кв.56, які також виявилися безрезультатними. За вказаними обставинами Виконавцем були складені відповідні акти.

Згідно з довідками реєструючих установ, отриманих приватним виконавцем, будь-якого іншого майна зареєстрованого за боржником (великовантажної, сільськогосподарської техніки, плавзасобів та ін.) та на яке можливо звернути стягнення не зареєстровано.

Станом на час подачі подання про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння особи, вимоги виконавчого листа №522/19993/16-ц від 24.05.2018 року Приморського районного суду м.Одеси про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 129 454,73 грн. боржником не виконано, остання не допускає в установленому законом порядку виконавця до житла, що належить їй, не подала виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким вона володіє, коштів для погашення заборгованості на депозитний рахунок приватного виконавця не перераховував, до виконавця за викликом не зявлялася та систематично перешкоджає проведенню виконавчих дій, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення та перешкоджанню приватному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

У добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані. Боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Станом на теперішній час боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документа.

Відповідно до п.13, ч.3, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Крім того, суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обовязкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступі до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Суд вбачає, що протягом тривалого часу вимоги виконавчого листа №522/19993/16-ц від 24.05.2018 року, виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 129 454,73 грн., залишаються не виконаним, також не встановлено жодних дій боржника, спрямованих на добровільне (самостійне) виконання вимог рішення суду (на спростування даних обставин суду не надано належних та допустимих доказів).

У зв'язку з необхідністю виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.33, 129 Конституції України, ст.ст.1, 5, 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 354, 439, 441 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Дозволити приватному виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 примусове проникнення до квартири, що розташована за адресою: м.Одеса, пров.Леваневського, 9, кв.56, та належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КМ номер 517470, виданий 23.01.2008 року Болградським РВ в Одеській області, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою проведення опису й арешту зазначеного нерухомого майна з подальшою його реалізацією в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: м.Одеса, пров.Леваневського, 9, кв.52.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси.

Повний текст ухвали виготовлено 18.10.2018 року.

Суддя Домусчі Л.В.