Номер провадження: 22-ц/785/3960/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Каплицької Лариси Олегівни про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно. Під час розгляду від позивача надійшла заява про необхідність зміни позовних вимог (а. с. 9).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майнові права на новозбудоване майно - квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» передати новозбудоване майно - квартиру АДРЕСА_1 після здавання об'єкту в експлуатацію.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 (з 16.03.2018 року згідно з свідоцтвом про зміну імені від 16.03.2018 року, нове прізвище - ОСОБА_2) звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить заочне Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам у повній мірі не відповідає, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено:

-27.04.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» укладено договір Г1/И-47 про інвестування. Угода передбачала виконання робіт з будівництва та введення в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 (площею 106,38 кв. м.) на 1-му поверсі у зазначеному будинку у власність ОСОБА_3;

- ОСОБА_3 повністю сплатив суму інвестицій та виконав інші вимоги договору, в той час, як виконання угоди з боку ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» здійснено не було;

-11 травня 2009 року підписана угода між ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС», ТОВ «Добробут ЛТД» та ОСОБА_3 щодо зміни сторони у договорі інвестування.

- 01.09.2010 року ОСОБА_3 отримав пропозицію укладення угоди у вигляді договору про внесення змін до договору про інвестування від 27.04.2006 року № Г1/И-47, який фактично збільшує площу новозбудованої квартири та збільшує ціну договору, що не влаштувало ОСОБА_3 За своїм правовим змістом Договір є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, визнаючи за ОСОБА_3 право власності на майнові права на новозбудоване майно - квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язуючи Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» передати новозбудоване майно - квартиру АДРЕСА_1 після здавання об'єкту в експлуатацію, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів щодо односторонньої зміни договору порушують вимоги самого договору, а не невиконання ТОВ «Добробут ЛТД» та ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» вимог договору, що призвели до порушення прав ОСОБА_3

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-13269/10, позов ОСОБА_3 заявлений до директора ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» Каплицької Л.О. про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно і поданий до суду 21.10.2010 року.

В якості додатків до позову надано заяву без дати, підписану невідомою особою з вказівкою «за дорученням», де зазначено про поданий позов і про зміну позовних вимог та викладенням їх в новій редакції з додатками на 12 аркушах.( а. с. 9).

Проте саму змінену заяву в новій редакції до матеріалів справи позивачем не надано, серед опису документів справи позовна заява у новій редакції відсутня.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25.10.2010 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до директора ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» Каплицької Л.О. про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно. Будь-які посилання на існуючий у новій редакції позов (до нових осіб та/або з зміненими вимогами) в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, відсутні.

Доказів про подання зміненого позову до суду першої інстанції з копією штампу з номером вхідної кореспонденції, ОСОБА_3 або його представником не надано.

З досліджених журналів судових засідань, виготовлених судом першої інстанції, які містяться в матеріалах справи, зокрема від 01.11.2010 року, (а. с. 24), від 10.11.2010 року (а. с.27), від 25.11.2010 року (а. с.29), від 10.12.2010 року (а. с.35), від 14.12.2010 року (а. с.37-38) не вбачається, що присутній у вказаних судових засіданнях представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 подавав змінену позовну заяву безпосередньо під час вказаних судових засідань.

У всіх журналах судових засідань за вказані дати і в тому числі 14.12.2010 року, коли було ухвалено оскаржуване заочне рішення, вбачається, що судом розглядається позов ОСОБА_3 до директора ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» Каплицької Л.О. про зобов'язання виконання договору.

Будь-яких зауважень на журнали судових засідань від позивача та /або його представника не надходило.

Колегія суддів звертає увагу на невідповідність хронологічних дат процесуальних документів.

Так, після відкриття провадження у справі 25.10.2010 року за позовом ОСОБА_3 до директора ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» Каплицької Л.О. про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно та призначено попереднє судове засідання на 01.11.2010 року о 12-05 г. Відповідачу запропоновано подати заперечення на позов до 01.11.2010 року.

Ухвала про закінчення попереднього судового засідання датована 01.10.2010 року, а розгляд справи призначено на 17.11.2010 року о 12-05 г.

Проте наступне судове засідання проведено 10.11.2010 року та справу відкладено до 25.11.2010 року о 12-25 г.

25.11.2010року судове засідання відкладено до 10.12.2010 року до 09-00 г.

10.12.2010року справу відкладено до 14.12.2010 року до 11-30 г.

Тобто рішення про відкладення судового засідання на 14.12.2010 року о 11-30 г. було судом прийнято 10.12.2010 року.

Проте, в матеріалах справи міститься судова повістка про вручення ТОВ «Добробут» судової повістки з викликом у судове засідання на 14.12.2010 року о 10-00 г. у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Добробут ЛТД». При цьому судова повістка відправлена 17.11.2010 року, а вручена 30.11.2010 року. У корінці повістки не зазначено про вручення ТОВ «Добробут ЛТД» саме позовної заяви.

Тобто, судова повістка про виклик на 14.12.2010 року направлена і вручена до прийняття судом рішення про відкладення справи саме на цю дату. Слід зазначити, що час проведення судового засідання визначений судом при відкладенні справи 10.12.2010 року на 14.12.2010 року - 11-30 г. відрізняється від часу, зазначеного у повістці врученої ТОВ «Добробут ЛТД» - 10-00 г. 14.12.2010 року.

Вказані обставини достовірно не свідчать, що фактично розглянутий судом позов в дійсності не заявлявся, а лише підтверджують процесуальні порушення або недоліки допущені районним судом при розгляді справи.

Зі змісту договору Г1/И-47від 27.04.2006 року вбачається, що:

- новозбудоване майно - квартира будівельний номер АДРЕСА_1 Об'єкту будівництва. Новозбудоване майно є новозбудованим житлом, що буде використовуватися Інвестором, як місце проживання. Право власності Інвестора на новозбудоване майно виникає в порядку, визначеному Цивільним законодавством України.

- до виникнення права власності Інвестора на новозбудоване майно, як на нерухомість, інвестор не має право розпоряджатися новозбудованим майном, як нерухомістю.

- інвестиційний внесок (Інвестиція) - грошова сума, сплачується Інвестором за Об'єкт інвестування. Інвестиційні внески змінюються пропорційно зміні Розрахункової площі з урахуванням інфляційних застережень.

- розмір Інвестиції підлягає зміні при настанні умов прямо передбачених Договором або за згодою сторін.

- розмір інвестиції підлягає зміні прямо пропорційно зміні Розрахункової площі Новозбудованого майна з урахуванням можливого збільшення індексу інфляції в порядку передбаченому Договором.

Таким чином, Договором передбачено зміну розміру Інвестиції у разі зміни розрахункової площі новозбудованої квартири. Вказані величини перебувають у прямій пропорції. Тобто збільшення розрахункової площі новозбудованої квартири має наслідком пропорційне збільшення і розміру Інвестиції.

Як вбачається з документів на спірну квартиру її остаточна площа складає 122,9 кв.м., в той час, як ОСОБА_3 сплатив інвестицію на користь ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» виходячи з розрахункової площі квартири - 106,38 кв. м.

Пропозицію підприємства щодо доплати інвестиції ОСОБА_3 не прийнято, про що він сам зазначив у позовній заяві.

Дані умови договору судом до уваги не прийнято і набуто неогрунтованого висновку про порушення відповідачами вимог договору внаслідок односторонньої зміни його умов та про безпідставне невиконання TOB «Добробут ЛТД» та TOB «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» вимог договору і порушенням тим самим прав Інвестора ОСОБА_3

Крім того, відповідно до ч.З. ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами.

Згідно ст. ст. 9, 10 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо).

Відповідно до договору оренди землі від 01 грудня 2005 року Одеська міська рада передала ТОВ «Добробут ЛТД» земельні ділянки загальною площею 14854 кв. м. для подальшого проектування та будівництва багатоповерхового жилого комплексу з вбудованими приміщеннями обслуговування та підземним паркінгом та благоустрою території з організацією вуличного проїзду. Вказані земельні ділянки передані орендарю за актом прийома-передачі від 01 грудня 2005 року, який є невід'ємною частиною договору оренди (а. с. 87-93).

Рішенням Одеської міської ради від 21.06.2012 року №274 було продовжено дозвіл ТОВ «Добробуд ЛТД» на будівництво багатоповерхового жилого комплексу за адресою: АДРЕСА_1, та внесені зміни до договору оренди земельної ділянки та договору пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, укладених між Одеською міською радою та її виконавчим комітетом та ТОВ «Добробут ЛТД» (а. с. 85);

- 01 липня 2011 року Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області ТОВ «Добробут ЛТД» надано дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД9 з будівництва 22-х поверхових житлових будинків АДРЕСА_1 (а.с. 86);

- 01 квітня 2014 року ТОВ «Добробуд ЛТД» отримало Сертифікат про відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1, серія ІУ №91 (а.с. 110).

Відповідно до наданої представником ОСОБА_3 до апеляційного суду копії договору про інвестування № ГП5/1-ИД-ПБ від 02.11.2005 року між ТОВ «Добробут ЛТД» («Підприємство») та ТОВ «ПРОГРЕСБУД» (Інвестор») вбачається, що Підприємство в порядку передбаченому цим договором зобов'язується передати, а Інвестор зобов'язується прийняти Об'єкт Інвестування і сплатити за нього Підприємству Інвестицію (а. с. 130-133).

Відповідно до наданої представником ОСОБА_3 до апеляційного суду копії договору про інвестування № 2/ЧП-Еаг5/1 від 03.05.2006 року між ТОВ «ПРОГРЕСБУД» («Підприємство») та ТОВ «ПРОГРЕС-ІНВЕСТ» (Інвестор») вбачається, що Підприємство в порядку передбаченому цим договором зобов'язується передати, а Інвестор зобов'язується прийняти Об'єкт Інвестування і сплатити за нього Підприємству Інвестицію. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Відповідно до п. 8.8. Інвестор має право передавати свої права та обов'язки за договором іншим особам лише зі згоди підприємства з відповідним переоформленням (а. с. 134-135).

Тобто, виходячи з договору № 2/ЧП-Гаг5/1 про інвестування від 03.05.2006 року, ТОВ «ПРОГРЕС-ІНВЕСТ» набуло права Інвестора ніяк не раніше 03.05.2006 року.

Однак договір № Г1/И-47 від 27.04.2006 року між ТОВ «ПРОГРЕС-ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 укладено 27.04.2006 року, тобто до набуття чинності договору про інвестування укладеного між ТОВ «ПРОГРЕСБУД» та ТОВ «ПРОГРЕС-ІНВЕСТ» і зі змісту укладеного договору не вбачається, на якій підставі ТОВ «Інвест-Прогрес» мало право, розпоряджатись майновими правами на квартиру з будівельним номером АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року, визнано недійсним правочин - договір про інвестування № Г1/И-47, укладений 27.04.2006 року ОСОБА_3 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес».

Залишаючи вказане рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд Одеської області у постанові від 05.07.2018 року зазначив, що:

-у договорі про інвестування №Г1/И-47 від 27.04.2006 року не зазначено, на якій підставі ТОВ «Інвест-Прогрес» мало право розпоряджатись майновими правами на квартиру з будівельним номером АДРЕСА_1;

-ТОВ «Інвест-Прогрес» не мало право відчужувати майнові права щодо багатоповерхового жилого комплексу за адресою: АДРЕСА_1, тобто не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладання договору про інвестування №Г1/И-47 від 27.04.2006 року, зазначена обставина є підставою для визнання договору недійсним;

- договір про інвестування № Г1/И-47 від 27.04.2006 року є змішаним договором за своєю суттю і на нього розповсюджуються не лише норми Цивільного кодексу України, а й норми Закону України «Про інвестиційну діяльність», це також зазначено в самому договорі;

- виходячи з тлумачення норм статей 4 та 203 ЦК, зміст правочину має відповідати: Цивільному кодексу України і іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України. За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними ст. 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу;

- відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», «об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об'єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості»;

- врегулювання нормами Закону України «Про інвестиційну діяльність» правовідносин щодо купівлі-продажу майнових прав на незавершене будівництво підтверджується численною судовою практикою, зокрема постановами Верховного суду України по справах №6-265цс16, №6-1920цс15, №6-1111 цс 16, №6-244цс14, де були застосовані норми зазначеного Закону при вирішені справ.

- 10 серпня 2016 року позивач ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_2 в м. Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеному між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець О.І. за реєстровим номером 1190;

-в заочному рішенні від 14.12.2010 року по справі 2-13269/10 встановлено, що з 11.05.2009 року на підставі Угоди між ТОВ «Інвест-Прогрес», ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_3 щодо заміни сторони в договорі про інвестування між зазначеними особами, щодо виконання будівництва зазначеного багатоповерхового будинку «ТОВ «Добробуд ЛТД» та наступної передачі квартир інвесторам, одним з яких є ОСОБА_3;

- при цьому, в резолютивній частині заочного рішення від 14.12.2010р. по справі 2-13269/10 зобов'язано і ТОВ «Добробуд ЛТД» і ТОВ «Інвест-Прогрес» вчинити певні дії щодо виконання договору про інвестування № Г1/И-47 від 27.04.2006 року. Зобов'язання обох підприємств вчинити певні дії не відповідає обставинам зазначеним в описовій та мотивувальній частинах заочного рішення;

- представником ОСОБА_3 в судовому засіданні 28.02.2018 року було заявлено щодо відсутності в ОСОБА_3 оригіналу Угоди від 11.05.2009 року між ТОВ «Інвест-Прогрес», ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_3 щодо заміни сторони в договорі про інвестування від 14.12.2010 року і неможливості дослідження оригіналу. Представник ТОВ «Добробуд ЛТД» заявив що зазначена угода не укладалась. В матеріалах справи відсутня копія зазначеної Угоди. Відповідно до наведених обставин в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази щодо заміни сторони в договорі про інвестування між зазначеними особами і виникнення прав і обов'язків у ТОВ «Добробуд ЛТД» за оскаржуваним договором.

Тобто, суди встановили, що договір про інвестування № Г1/И-47 від 27.04.2006 року, укладений між ТОВ «Інвест-Прогрес» та ОСОБА_3 порушує права ОСОБА_2, як власника квартири АДРЕСА_2, яку вона придбала за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 10.08.2016 року у ОСОБА_7

Враховуючи встановлене у справі та приймаючи до уваги висновки Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Одеської області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес» за участю третьої особи: ТОВ "Добробуд ЛТД" про визнання недійсним договору про інвестування, колегія суддів не погоджується з заявою представника ОСОБА_3 про закриття провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року по цивільній справі ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» з тих підстав, що права апелянта оскаржуваним заочним рішенням не порушуються.

При таких обставинах, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, з позивача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 100 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2010 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД» про визнання права власності на майнові права на новозбудоване майно - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1100 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 16.10.2018 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова