Справа № 752/9695/18
Провадження № 2/752/4506/18
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

08.10.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних. Свій позов обґрунтовую тим, що 26.06.2016 між ним та відповідачкою був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 200000,00 грн., в свою чергу відповідач зобов»язалась повернути борг позивачу до 15.08.2016 року. Вказане підтверджується відповідною розпискою. Відповідач зобов»язання належним чином не виконує, а тому позивач звернувся до суду. Відповідачу направлялись листи з вимогою про повернення коштів, проте відповідач суму заборгованості не повернув, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 262629,96 грн., з яких: 200000 грн. - основний борг, 52263,50 грн. - інфляційні витрати та 10366,36 грн. - 3% річних, а також суму сплаченого судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва 01.06.2018 року, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2018 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

У судове засідання представник позивач не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив озов задовольнити з викладених в ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з»явилась. Про розгляд справи повдомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, оскільки, сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у загальному позовному провадженні, суд керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню за нступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 200000 грн., в свою чергу відповідач зобов»язалась повернути борг позивачу до 15.08.2016 року, про що власноруч написала письмову розписку (а.с.13).

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

В обумовлений сторонами термін, а саме, до 15.08.2016 року відповідач гроші не повернула, чим порушила укладену домовленість.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013 року Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, - зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

11.05.2018 року відповідачу було направлено претензію щодо виконання договірних зобов»язань та повернення коштів (а.с.19-22), однак, відповідач станом на дату звернення з позовом до суду борг не повернула.

За таких обставин відповідач зобов»язана сплатити позивачу, згідно розрахунку, наданого стороною позивача, - борг у розмірі 200000 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 52263,50 грн. та 3% річних, що складає 10366,36 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували підстави та обґрунтування позовних вимог, як і не надано спростування розрахунку позивача в частині нарахувань інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені укладеним договором позики та такі дії відповідача є неправомірними, а тому позовні вимоги про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних є обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2626,30 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 610, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.03.2008 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, - грошові кошти в розмірі 262629 (двісті шістдесят дві тисячі шістсот двадцять дев»ять) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 06.03.2008 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, - судовий збір у сумі 2626 (дві тисячі шістсот двадцять шість) грн. 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Н.П. Чередніченко