Справа № 541/1720/18
Номер провадження 2/541/951/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 жовтня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

13 серпня 2018 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_2.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинковолодіння № 7, по пров. Дачний в м. Миргород Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_3, який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з часу купівлі даного будинку, а саме 21 липня 2015 року. Відповідач не є членом сімї позивача.

На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.10.2018 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2є одноособовим власником будинковолодіння № 7, по пров. Дачний в м. Миргород Полтавської області. Її право власності підтверджується копією договору купівлі-продажу від 21 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1734 (а.с.4).

Згідно з довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян втконавчого комітету Миргородського міської ради Полтавської області №5707/03-01 від 15.06.2018, ОСОБА_3 є зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що з моменту купівлі будинку ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 ніколи в ньому не проживав.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не проживає у будинку протягом останніх кількох років, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_3 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння № 7, по пров. Дачний в м. Миргород Полтавської області.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 405, 826 ЦК України, ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 12, 141, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинку № 7 по провулку Дачний у місті Миргород Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2018 року

Суддя ОСОБА_7