Справа № 541/2786/17
Провадження № 2-о/541/27/2018
У Х В А Л А

03 січня 2018 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

заінтересована особа Ромоданівська селищна рада Миргородського району,

установив:

22 грудня 2017 року заявник звернулася до суду із вищевказаною заявою.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 27.12.2017 заяву залишено без руху, позивачу надано строк 5 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

02 січня 2017 року ОСОБА_1 подав уточнену заяву.

Однак, вказані в ухвалі недоліки виправлені не були.

Так, заявник в уточненій заяві зазначає, що звернувся до суду в порядку окремого провадження, а тому положення статей 175, 185 ЦПК України не можуть застосовуватися, так як їх дія поширюється виключно на позовні заяви, що розглядаються в порядку позовного провадження.

Вочевидь, заявник чи фахівець в галузі права, який складав заяву принципово ігнорує положення ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, де вказано, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевірка заяви на відповідність вимогам ст. 175 ЦПК України не стосується положень щодо змагальності та меж судового розгляду. А тому входить до кола питань, які суддя вирішує при відкритті провадження у справі.

Крім того, в ухвалі про залишення без руху зазначалося, що в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у вступній частині заяви не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи Ромоданівської селищної ради Миргородського району.

В уточненій заяві заявник висловився максимально лаконічно, вказавши що йому невідомо ідентифікаційний код Ромоданівської селищної ради Миргородського району, у свою чергу суд розцінює це як спробу піти найкоротшим шляхом, переклавши обовязок збирання інформації на суд.

Однак, хотілося б звернути увагу на те, що статтею 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" визначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно

Безоплатний доступ до актуальних на момент запиту відомостей Єдиного державного реєстру забезпечується через офіційний веб-сайт розпорядника Єдиного державного реєстру Міністерства юстиції України за адресою (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), шляхом їх пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування.

Тому, кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їй для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів при зверненні до суду.

Позицію заявника щодо небажання застосовувати інформаційні технології для отримання необхідних даних слід розцінювати як вияв неповаги та надмірного зухвальства.

Також, заявник ставить на розгляд перед судом питання щодо встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи цю вимогу у своїй заяві, посилається на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено: якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Тобто, передумовою звернення в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Однак, в документах, що додані до заяви відсутня інформація, яка б підтверджування факт відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

В ухвалі про залишення без руху заявнику запропоновано усунути вказаний недолік, щляхом надання доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Однак, заявник не надав суду жодних доказів, які б дійсно підтверджували вищевказаний факт, натомість в уточненій заяві зазначено, що нотаріус лише порекомендував заявнику звернутися до суду і він не зобовязаний брати письмову відмову нотаріуса, адже від цього суть проблеми жодним чином не змінюється.

Слід зауважити, що положення статті 81 ЦПК України щодо обовязку доказування та подання доказів поширюються і на заяви, подані в порядку окремого провадження на підставі ч. 3 ст. 294 ЦПК України.

Насамкінець, в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у заяві не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Вказаний недолік в уточненій заяві також не був виправлений.

Розведення демагогії в уточненій заяві не ґрунтується на жодних імперативних приписах закону, а є не що інше, як абстракті судження автора, які не можуть бути прийняті судом як належне усунення недоліків, вказаних ухвалі про залишення без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 294 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа Ромоданівська селищна рада Миргородського району повернути заявнику у зв'язку з неусуненням її недоліків, які перешкоджають відкриттю провадження у даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_2