Справа 206/3293/18
Провадження 2/206/1047/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що він являється власником квартири АДРЕСА_1. Його квартиру, яка знаходиться на другому поверсі двоповерхового житлового будинку, 11 квітня 2018 року було затоплено. Згідно акту комісії КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР від 16 квітня 2018 року причиною затоплення був прорив трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні технічних випробувань ПД ТЕС 11 квітня 2018 року. Згідно акту, після закінчення опалювального сезону в житлових будинках, відповідачем 06 квітня 2018 року була перекрита запірна арматура по ЦО для проведення гідравлічних випробувань ПД ТЕС. Внаслідок затоплення позивачу завдано матеріальну шкоду наступну матеріальну шкоду: зал - стелю залито, вінілові шпалери частково відходять по швах; спальня - на стелі потьоки по стиках плит, сліди залиття по периметру, в деяких місцях відходить штукатурка; коридор - над вхідним отвором в залі по стінах на шпалерах сліди залиття, шпалери вінілові. Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири, ринкова вартість матеріального збитку складає 27509,00 гривень. Крім майнової шкоди, позивачеві також було заподіяно і моральну шкоду, яку останній оцінює в розмірі 10000,00 гривень. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд стягнути з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27509,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 гривень, витрати пов'язані з підготовкою справи до розгляду у розмірі 1500,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Додатково суду повідомив, що після залиття квартири звертався до відповідача з метою компенсації витрат на ремонт, проте йому повідомили, що можуть допомогти матеріалами або погасити борги. Крім того, відповідач не повідомляв мешканців будинку про проведення гідравлічних випробувань.

Представник відповідача Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.69-71) та просив суд розглянути справу за його відсутності. У відзиві зазначив, що КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідачем вжито всіх можливих заходів щодо попередження мешканців будинку про проведення гідравлічних випробувань та перекрито арматуру по ЦО. Припускає, що внаслідок протиправних дій третіх осіб було відкрито запірну арматуру по ЦО у будинку, а тому відповідачем не було вчинено жодних протиправних дій, внаслідок яких позивачу було заподіяно матеріальну шкоду. З огляду на зазначені обставини також відсутні підстави для стягнення і моральної шкоди.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 12 січня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.14-15,18).

Актом комісії Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради від 16 квітня 2018 року встановлено, що 11 квітня 2018 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1. Причиною залиття зазначено: прорив трубопроводу системи ЦО на тех. поверсі при проведенні гідравлічних випробувань ПД ТЕС 11.04.2018 року (а.с.23).

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_1, ймовірна вартість матеріального збитку за результатами оцінки складає 27509,00 гривень, без ПДВ (а.с.30-59).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка являється дружиною позивача, суду пояснила, що того дня, 11 квітня 2018 року, їй зателефонувала донька та повідомила, що квартиру почало заливати водою. Вона викликала аварійну службу та прийшовши додому побачила, що квартиру заливає ззовні. Її чоловік встиг перекрити задвижки, після чого тиск води почав спадати. Того ж дня вони звернулись до відповідача, на що їм повідомили, що знають про цю ситуацію та запропонували звернутись до суду.

Приймаючи рішення про стягнення суми заподіяної шкоди з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об'єкт нерухомого майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.10.2016 року № 486 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» управителем багатоквартирних будинків в Самарському районі м. Дніпрі призначено Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (а.с.80-81).

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно із пунктом 2.8.7 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, після закінчення опалювального сезону обладнання котельних, теплових мереж і теплових пунктів, усіх систем опалення має бути випробувано гідравлічним тиском відповідно до встановлених вимог. Виявлені під час випробування дефекти повинні бути усунуті, після чого проведені повторні випробування. Випробування теплових мереж проводяться відповідно до встановлених вимог.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується актом комісії Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради від 16 квітня 2018 року, затоплення квартири відбулося внаслідок прориву трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні гідравлічних випробувань ПД ТЄС 11 квітня 2018 року, а тому обов'язок з технічного обслуговування та ремонту трубопроводу системи ЦО покладається на управителя цього будинку, тобто на відповідача Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради.

Суд знаходить встановленим той факт, що затоплення квартири позивача та заподіяння матеріальних збитків сталося саме внаслідок прориву трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні гідравлічних випробувань через неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

З доводами представника відповідача щодо вжиття всіх можливих заходів щодо попередження мешканців будинку про проведення гідравлічних випробувань суд погодитися не може з огляду на наступне.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії листа начальника КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР Файфера С.М. адресованого на ім'я головного інженера ДТЕК Придніпровської ТЕС Карпова В.В. вбачається, що персоналом підприємства було проведено відключення всіх житлових будинків, які знаходяться на балансі КП «ЖГ Самарського району» ДМР, запірної арматури в елеваторних вузлах (а.с.27).

Проте в зазначеному листі не зазначаються заходи попередження мешканців будинку про проведення гідравлічних випробувань, а інших належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України в підтвердження зазначених обставин представник відповідача суду не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, що заподіяла шкоду майну, зокрема відшкодувати заподіяні збитки у розмірі вартості виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Аналізуючи приведені вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення матеріальної шкоди з відповідача Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, завданої внаслідок залиття квартири позивача, у розмірі 27509,00 гривень.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень мотивує тим, що внаслідок залиття квартири він нервував, що призвело до порушення звичайного режиму його життя та життя його сім'ї.

Однак на думку суду зазначена сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування слід зменшити до 3000,00 гривень.

Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

При цьому, згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, судом встановлено, що позивачем, окрім витрат зі сплати судового збору, також були понесені витрати, пов'язані з підготовкою справи до розгляду, зокрема: юридично - консультаційні послуги, написання позовної заяви в сумі 600 гривень, що підтверджується квитанцією №11/06-1 (а.с.2), та витрати на виконання звіту про оцінку матеріального збитку в сумі 900 гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового орду ре №1805-2 від 21.05.2018 (а.с.28).

Зазначені судові витрати також підлягають стягненню з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (місцезнаходження м. Дніпро, вул. Агнії Барто, буд. 19 ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27509,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 гривень, витрати пов'язані з підготовкою справи до розгляду у розмірі 1500,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук