Справа № 182/5639/16-ц
Провадження № 2/0182/414/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., за участю представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий» про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.10.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), який уточнювала (11-12), посилаючись на такі обставини.

28.02.2016 року вона здала до пункту прийому речей для хімічної чистки Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий» належні їй штани, пальто та дублянку. Вартість дублянки 10000,00 грн. Строк виконання чистки 09.03.2016 року, що підтверджується квитанцією-договором № 419. Під час огляду дублянки приймальник не зафіксувала наявність на речах плям і забруднень, не попередила про можливе псування речей після чистки. 10.03.2016 року їй повернули почищені штани і пальто. Від отримання дублянки вона відмовилась, так як після хімічної чистки дублянка змінила колір, на її поверхні зявилися пошкодження, вона стала мати не товарний вид. Їй повідомили, що недоліки будуть усунені до 28.03.2016 року. Проте недоліки не були усуненні, тому в квітні та травні 2016 року вона направляли листи-претензії відповідачу, в яких вимагала розірвання договору від 28.02.2016 року, відшкодування збитків. Вказані претензії та усні звернення відповідачем проігноровані.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий»на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість пошкодженої дублянки в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою судді від 11.11.2016 року було відкрито провадження у справі у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час) (а.с.18).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач, представник позивача повторно не зявилися в судове засідання, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У судове засідання призначене на 12.09.2018 року об 11.00 год. позивач, її представник не зявилися, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений представник позивача ОСОБА_4, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.85). Згідно ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Причини неявки позивача, представника позивача суду не були повідомлені. У судове засідання призначене на 12.10.2018 року о 09.00 год. позивач, представник позивача повторно не зявилися. Позивач 11.10.2018 року надала суду заяву про перенесення судового засідання призначеного на 12.10.2018 року о 09.00 год. у звязку з хворобою її представника ОСОБА_4, просила надати їй можливість скористатись правовою допомогою. Доказів перебування на лікарняному представника позивача ОСОБА_4 суду не представлено.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене, справу розглянуто за відсутністю позивача та її представника.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні 03.04.2017 року обставини викладені в позові та позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що позивач придбала спірну дублянку за 400 доларів США, про що у позивача є квитанція. У судовому засіданні 21.06.2017 року представник позивача зазначив, що дублянку позивач придбала у магазині «Джани», підтвердженням цього є чек від 24.10.2009 року на суму 11000,00 грн., оригінал якого надав на огляд в судовому засіданні, копію долучив до матеріалів справи. Представником позивача зазначено, що позивач віддала до хімчистки дублянку, яка не мала пошкоджень, а після хімчистки дублянка змінила колір, деформувалась шкіра. Відповідач в обумовлений строк вказані недоліки не усунув. Про можливі зміни виробу позивача ніхто не попереджав.

Представники відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні за безпідставністю та недоведеністю. Представник відповідача ОСОБА_1 суду пояснила,що спірна дублянка була зношена на 50%, про що було зазначено в квитанції. У хімчистці є куточок споживача, де викладено інформацію щодо надання послуг з хімчистки, можливих наслідків хімчистки. На спірний дублянці на маркуванні зазначено про заборону усіх видів чистки, проте позивач забажала здійснити хімчистку. Позивачу розяснили можливі наслідки хімчистки, вказали на те, що на дублянці стоїть маркування про заборону усіх видів чистки. Позивач погодилась з зазначеним зносом речі та наполягла на хімчистці дублянки. Квитанція заповнювалась ОСОБА_5, про те, що позивач згодна з умовами хімчистки та визначеним розміром зносу свідчить її підпис у квитанції. Сума вартості дублянки не зазначена. Дублянка після чистки не змінила розмір, має товарний вигляд, тому позивач може забрати її у відповідача, але цього не робить. На листи-претензії позивача вони відповідали, проте конверти поверталися як не вручені, позивач не бажала отримувати листи. Зазначила, що на час розгляду справи в суді ОСОБА_5 не працює у відповідача. Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що позов надуманий, безпідставний. Вважає недоведеною суму матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач, вважає товарний чек представлений позивачем недопустимим доказом, адже на ньому відсутні реквізити, адреса, код юридичної особи або підприємства. Також висловила сумнів щодо представленої позивачем ксерокопії квитанції-договору №419, так як у відповідача наявний оригінал квитанції-договору №419, який надавався суду на огляд, які за змістом різняться. Звернула увагу на те, що позивачем не було представлено суду оригіналу квитанції-договору №419, ксерокопію якого було додано до позову. Вказала, що дублянка має товарний вигляд, позивач може забрати її у відповідача, але цього не робить. Зазначила, що позивачем не доведено, що після хімчистки дублянка змінила колір, що на її поверхні зявилися пошкодження, що дублянка має нетоварний вигляд. З висновку Асоціації підприємств хімічної чистки щодо якості оброблення виробу вбачається, що дублянка має товарний вигляд, відповідає вимогам ДСТУ.

У матеріалах справи наявні заперечення відповідача проти позову (а.с.21,22), в яких викладене наступне. Працівник ТОВ «Чистий» попередив клієнта про можливі наслідки та виявлення після хімічної чистки прихованих дефектів, що допускаються діючими стандартами. У приміщенні хімчистки наявний куточок споживача, де на видному місці розміщена інформація про перелік допустимих прихованих дефектів після хімічної чистки та перефарбування згідно з діючим стандартами, а також відомості про встановлені ступені зносу та їх характеристики. У квитанції зазначено, що річ має загальне забруднення, жирові затертості на кишенях, рукавах, що річ має 50% зносу. Відповідно до ГСТУ 201-03-96 (ОСОБА_4 та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки), на виробі після хімічної чистки допускаються дефекти, які зазначені у квитанції та скриті дефекти, які виникли у процесі експлуатації виробу та були виявлені після чистки: зміна насиченості кольору або окрасу. Не надано підтвердження про вартість дублянки. Не вбачається, на підставі чого позивачу завдано шкоду на суму 10000,00 грн. На підставі викладеного у задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши представників відповідача, беручи до уваги пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що основним видом економічної діяльності відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий» є прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів (а.с.23,23-на звороті).

Судом встановлено, 28.02.2016 року ОСОБА_3 здала для хімічної чистки пальто демісезонне, дублянку, брюки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий», про що свідчить квитанція-договір № 419 від 28.02.16 р.; дата видачі 09.03.2016 року; заказ прийняла ОСОБА_5 (а.с.40,40-на звороті копія квитанції-договору № 419, оригінал був наданий на огляд в судовому засіданні).

Відповідно до положень статей 638,639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги що форми договору не встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.640 ЦК України, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як роз'яснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року, видача й одержання квитанції (квитанції-замовлення, квитанції-зобов'язання) чи іншого документа на підтвердження укладення договору про побутове обслуговування свідчить про згоду сторін з усіма його умовами. Отже, ці умови є обов'язковими для сторін і суд повинен виходити з них при вирішенні спору, коли не буде встановлено, що вони не відповідають фактичним даним або суперечать чинному законодавству.

Тому, виходячи з того, що позивач залишила речі та взяла квитанцію, можна зробити висновок, що вона погодилася з умовами надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Чистий».

10.03.2016 року позивачем було сплачено за надані послуги Товариству з обмеженою відповідальністю «Чистий» 97,50 грн. за пальто чоловіче/жіночі демісезонне та 40,00 грн. за брюки чоловічі/жіночі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.8). Вказане не оспорювалось в судовому засіданні.

Дублянку позивач відмовилась забрати. Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія з вимогою про розірвання договору від 28.04.2016 року, який укладено між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чистий», та відшкодування збитків, які виникли у звязку з пошкодженням дублянки (а.с.16,17).

Відповідно п. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності в роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. На думку позивача відповідачем їй було завдано збитки, які вона оцінила в сумі 10000,00 грн.

Приймання, оформлення, виконання та видавання замовлень з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів здійснюються відповідно до вимог Правил побутового обслуговування населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.99 № 974 «Про внесення змін до Правил побутового обслуговування населення» та Інструкцією щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої Наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27.08.2000 року № 20.

Відповідно п. 2.1. з «Інструкція щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів», затвердженої Наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення 27.08.2000 року № 20, замовлення оформлюється договором (квитанцією).

У квитанції-договорі № 419 від 28.02.2016 року щодо дублянки зазначені наступні відомості: дублянка жіноча, окремі деталі - капюшон, бубони; вид тканини дубляж; темно коричнева; загальні забруднення; знос - 50%; засаленість на карманах, на рукавах загальні забруднення, послуга чистка, без ремонту (а.с.40,40-на звороті копія квитанції-договору № 419, оригінал оглядався в судовому засіданні). Зазначено, що замовлення прийняла ОСОБА_5, наявний підпис ОСОБА_1, про те, що з умовами договору ознайомлена та згодна.

Виходячи з вищевказаного суд дійшов висновку, що з умовами договору позивач була ознайомлена, про що свідчить її підпис.

Позивачем до позову було додано копії квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року (а.с.7,13,14,15), оригіналу квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року суду позивачем представлено не було. Надані позивачем копії квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року містять розбіжності з копією квитанцією-договором № 419 від 28.02.2016 року наданим представниками відповідача. Так як позивачем не було представлено суду оригінал квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року копії якої було додано нею до позову, а представниками відповідача у судовому засіданні був представлений на огляд оригінал квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року, копію якої додано ними до позову, то виходячи з цих обставин, суд бере до уваги саме копію квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року (а.с.40,40-на звороті) надану представниками відповідача, а копії квитанції-договору № 419 від 28.02.2016 року додані до позову позивачем до уваги не приймає.

Крім того суд вважає за доцільним зазначити наступне.

Позивач посилається на те, що підтвердженням того, що вона придбала жіночу дублянку за 10000,00 грн. є товарний чек від 24.10.2009 року, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.45).

Надана позивачем копія товарного чека від 24.10.2009 року із зазначенням на російській мові «магазин «Джани», дубленка (ж) коричневая с капюшоном 11000 грн., без брака» не містить порядковий номер чека, печатки та штампу підприємства (фізичної-особи підприємця), не зазначено особу, яка відпустила товар, не можливо встановити особу, яка підписала чек.

Дослідивши вищевказаний товарний чек, суд дійшов висновку, що наданий доказ є неналежним, оскільки оформлений не відповідним чином та з даного доказу не можливо встановити, що саме позивачем придбано саме ту дублянку, яка є предметом позову. Тому вказаний товарний чек суд не бере до уваги.

Належних доказів на підтвердження завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу на суму 10000,00 грн. суду не представлено.

Наявні в матеріалах справи фото позивача в дублянці (а.с.46-51) не підтверджують та не спростовують обставини справи, які підлягають встановленню, тому суд не бере їх до уваги.

З матеріалів справи (а.с.41-44) вбачається наявність у відповідача куточка споживача.

Як вбачається з висновку щодо якості оброблення виробу № 2 від 30.03.2017 року, складеного Асоціацією підприємств хімічної чистки і пралень (а.с.30), дублянка має товарний вигляд, відповідає вимогам ДСТУ 201-03-96 «ОСОБА_4 та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» та ДСТУ 201-09-98 «Вироби перефарбовані на замовлення населення. Загальні технічні умови» і підлягає видачі.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивачем не доведено завдання їй матеріальної шкоди відповідачем, а тому в позовних вимогах про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість пошкодженої дублянки в сумі 10000,00 грн. слід відмовити за недоведеністю.

Враховуючи те, що у позові ОСОБА_3 відмовлено, що позивач у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: 53200, АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чистий» (Код , місцезнаходження за адресою: 53200, АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної шкоди- відмовити.

Судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави.

Повне судове рішення складене 17.10.2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_6