Єдиний унікальний номер № 616/453/18
Провадження № 2/616/236/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„10 жовтня 2018 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

Справа № 616/453/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_2 до Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, третя особа приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою до Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, третя особа приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, в якій просить визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку під № 158, площею 5,2061 га, яка була виділена ОСОБА_4 під час розпаювання земель бувшого ПАП «Колос» та знаходиться на території Великобурлуцького району Харківської області.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 05 травня 2009 року. За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. Інших спадкоємців у спадкодавця немає. В 2017 році позивач, перебуваючи в с. Андріївка Великобурлуцького району Харківської області та звернувшись в сільську раду по особистим справам випадково дізналась, що від покійного батька залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (паю). Працівники сільської ради повідомили, що дійсно ОСОБА_4 виділялась земельна ділянка. В подальшому позивач звернулась до Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області з заявою про надання інформації щодо майна померлого, на що отримала відповідь, що за ОСОБА_4 рахується земельна ділянка (пай) за № 158, розміром 5,2061 га, яка була виділена померлому при розпаюванні земель бувшого ПАП «Колос». За заявою позивача було заведено спадкову справу, однак постановою приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено правовстановлюючий документ.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності за № 656 від 08.05.2018 р. про розгляд даної справи були повідомлені належним чином, судову повістку отримано особисто 24.09.2018 р. (а.с.80). На адресу суду представником позивача надано письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не зявився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, судову повістку отримано 22.09.2018 року (а.с.81), на адресу суду сільський голова направив листа, в якому сільська рада просить розглядати справу без участі представника сільської ради та прийняти по справі законне рішення(а.с.79).

Третя особа приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання також не зявилась, судову повістку отримала 25.09.2018 року (а.с.82), на адресу суду подано заяву в якій приватний нотаріус просить розглядати справу буз її участі (а.с.50). Суд вважає можливим розглянути даний позов без позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статей 1216 -1218, 1233, 1236, 1241,1261, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частини 1, частини 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяці, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Судом встановлено, що 05 травня 2009 року у віці 66 років помер ОСОБА_4, про що 05 травня 2009 року зроблено запис за № 58. Місце смерті вказаної особи є смт. Панютине м. Лозова Харківської області (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ № 299499 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 03.10.2018 ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Глущенко» (а.с.12-13).

ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки, площею 5,2061 га, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у ОСОБА_2 відсутні документи, що посвідчують право власності належного спадкодавцю нерухомого майна (а.с.69).

З довідок, виданих сільським головою Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 09.10.2017 та від 14.05.2018 вбачається, що за ОСОБА_4 дійсно значиться земельна ділянка (пай) розміром 5,2061 га, яка виділена при розпаюванні земель бувшого ПАП «Колос» Андріївської сільської ради, земельна ділянка № 158 (а.с.15-16).

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Відповідно до п.п.16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності бувшого ПАП «Колос» Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, розміром 5,2061 га.

ОСОБА_4 є рідним батьком позивача ОСОБА_2 і дана особа є спадкоємцем за законом.

Згідно листа начальника відділу у Великобурлуцькому районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 14.05.2018 №І-9/0-0.23,15-9/136-18 земельна ділянка № 158 розміром 5,2061 га розподілена ОСОБА_4 в результаті жеребкування при розпаюванні земельних часток паїв ПАП «Колос». Зазначена земельна частка (пай) в натурі не виділялась, відповідно кадастровий номер відсутній. Згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Андріївської сільської ради наявна інформація, щодо отримання оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) власником ОСОБА_4, відповідно у відділі сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_4 (а.с.68).

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай), яке належало померлому ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) позивач не має можливості з тих підстав, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) було втрачено.

В газеті «Вісник Великобурлуччини» від 29 вересня 2018 року за № 39 було опубліковано оголошення про втрачений сертифікат на земельну частку (пай) № 158, розміром 5,2061 га, яка була виділена ОСОБА_4 при розпаюванні земель колишнього ПАП «Колос» (а.с.83-84).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_2 скористалась своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання її права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Враховуючи те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не має, оскільки його було втрачено, однак ОСОБА_2 входить до кола спадкоємців за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним визнати за позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну частку (пай) за № 158, загальним розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що складає 5,2061 фактичних га у землях, які перебували у колективній власності бувшого ПАП «Колос» с. Андріївка Великобурлуцького району Харківської області, розташованих на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яке за життя належала ОСОБА_4, померлому 05 травня 2009 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268-1269 ЦК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, третя особа приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) за № 158, загальним розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, які перебували у колективній власності бувшого ПАП «Колос» с. Андріївка Великобурлуцького району Харківської області, розташованих на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яке за життя належала ОСОБА_4, померлому 05 травня 2009 року і яке було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ХР № 0127649, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Харків, паспорт серії ММ № 801919, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 28 грудня 2000 року, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Андріївська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області, місцезнаходження: вул. Шкільна, 1, с. Андріївка, Великобурлуцький район, Харківська область.

Третя особа: приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, місцезнаходження Лозівського міського нотаріального округу Харківської області: бульвар Шевченко, 2, м. Лозова Харківська область.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_7