13.08.2018 Єдиний унікальний № 371/1669/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 238 /18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання (встановлення факту) спільної сумісної власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року розірвано. Під час шлюбних відносин, за спільні кошти вони придбали земельну ділянку, кадастровий номер :01:201:0010, за адресою: Київська область, Миронівський район, село Карапиші, вулиця Червоноармійська, 17 А. Вважає, що земельна ділянка була придбана за час шлюбу, за договорам купівлі-продажу та за спільні кошти, вона є об'єктами права спільної сумісної власності, а тому він має право на отримання у власність 1/2 частини вищезазначеного майна.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. 07 березня 2018 року надіслала до суду відзив в якому просила в задоволені позову відмовити, оскільки вказану земельну ділянку вона придбала за кошти, які їй подарував батько.

Нормою ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з нормою ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд має право відкласти розгляд справи в судовому засіданні лише в межах встановленого цим Кодексом строку. Строк розгляду справи встановлений ст. 210 ЦПК України, який станом на 13 серпня 2018 року закінчився, а отже суд не має можливості відкласти судове засідання на інший день.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2008 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 356145, виданим 25 лютого 2017 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 459 (а.с. 6).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7-9).

Перебуваючи в шлюбі, а саме 15 серпня 2012 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0, 2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Карапиші, вулиця Червоноармійська, 17 А. Вказана обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №303965 від 28 грудня 2012 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 серпня 2012 року № 3716, та Витягом з Державного реєстру правочинів від 15 серпня 2012 року № 11704215 (а.с.18, 19).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка набута у шлюбі, а тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки відомостей про існування будь-якої домовленості між сторонами стосовно цього майна матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що частки позивача та відповідача в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними і повинні бути визначені в розмірі 1/2 частини за кожним.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявилася, доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подала.

Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 368, 392 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 70 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Карапиші, вулиця Червоноармійська, 17 А, кадастровий номер: :01:201:0010 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

2.Визначити за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) ? право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Карапиші, вулиця Червоноармійська, 17 А, кадастровий номер: :01:201:0010, з 15 серпня 2012 року.

3.Визначити за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) ? право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Карапиші, вулиця Червоноармійська, 17 А, кадастровий номер: :01:201:0010, з 15 серпня 2012 року.

4. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_3

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук