АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" про стягнення страхового відшкодування , -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, про що Токмаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №219. Оскільки ОСОБА_3 був застрахований в ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ", то страхова компанія мала виплатити ОСОБА_2 грошові кошти в межах страхової суми, що складає 25000,00 грн. Позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою щодо виплати страхового відшкодування, проте останній відмовив з підстав відсутності документів, що підтверджують настання страхового випадку. 21 квітня 2017 року позивач повторно звернулась до страхової компанії, однак їй все одно було відмовлено та вмотивовано відмову тим, що ОСОБА_3 має алкогольну залежність та перебуває на обліку в наркологічному диспансері, а згідно умов страхування не може бути визнано страховим випадком подія, що призвела до смерті застрахованої особи, яка виникла внаслідок її зловживанням спиртними напоями, наркотичними, токсичними чи психотропними речовинами.

Вважаючи таку відмову безпідставною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" на користь позивача страхову виплату за договором добровільного страхування №ZPT0NS-14B21Z5 від 02 грудня 2014 року в сумі 25000,00 грн. та 50000,00 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково:

- стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхової виплати за договором добровільного страхування № ZPT0NS-14B21Z5 від 02 грудня 2014 року у розмірі 25000,00 грн.;

- стягнуто з ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 640,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

12 червня 2018 року за вх. №22ц-14545 в порядку вимог ст. 360 ЦПК України від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вона просить апеляційну скаргу ПрАТ "СК "ІЕГОССТРАХ" залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" було укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків №ZPT0NS-14B21Z5.

Предметом цього договору було страхування життя та здоров'я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до умов вказаного договору, страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування.

Згідно п. 5 Договору застрахованою особою є саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору страховими випадками згідно цього Договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, та підтверджені документи, виданими компетентними органами у встановленому законом порядку: смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до п. 6.2. Нещасним випадком за Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи ( Страхувальника, вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров'я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння, отруйними рослинами, хімічними речовинами( промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами ( за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом, поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть.

Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми саден, припухлостей м'яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів.

Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків.

Відповідно до п. 6.3 Договору страхове відшкодування не виплачується, якщо страховий випадок стався протягом перших 7 днів з дня набрання чинності цим Договором.

Цей договір діє 12 місяців з 04 грудня 2014 року по 03 грудня 2015 року включно (але не більше ніж сплачуємий період). Сплачуємий період страхування - 1 місяць, починається з 00 годин, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок Страховика.

Відповідно до п.1.2.6 Договору для вирішення питання здійснення страхової виплати страхувальник зобов'язаний надати Страховику документи, зазначені у п. 3.3 Договору.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1143/2 від 16 травня 2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок закритого перелому склепіння та основи черепа з крововиливом під оболонки, у шлуночки та 6 тканину мозку.

Також, смерть ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 травня 2016 року.

28 травня 2016 року страхувальник повідомив ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" про страховий випадок ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до страхового акту №Z164SPB7000022 від 25 липня 2016 року описана вище подія кваліфікується відповідачем як смерть внаслідок нещасного випадку.

В подальшому позивачкою надано відповідачу медичні документи, підтверджуючі факт її звернення та згідно страхового акту №Z167QPB700006G від 03 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. п. 1.2.6, 3.2, 3.3 Умов страхування до Договору страхування.

В подальшому на підставі страхового акту №Z169LPB700007H, позивачці було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 4.1.3, 1.3., 4.1.1., 4.2. (6) - не визнається страховим випадком смерть Застрахованої особи, внаслідок нещасного випадку, яка відбулася у зв'язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій -особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Порядок укладення договорів страхування визначений ст. ст. 980-984 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом».

Відповідно до п. 9.3.1 Правил страховик має право у разі необхідності робити запити про відомості, що пов'язані із страховим випадком до правоохоронних органів, медичних закладів та інших установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Відповідно до п. 9.6.4 Правил, страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати ( страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені) , розмір якої визначається умовами договору страхування.

Відповідно до п. п. 13.3 Страхова виплата при настанні страхового випадку здійснюється страховиком у разі смерті застрахованої особи - 100% страхової суми, що є невід'ємною частиною Договору.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку експерта № 1143/2 КЗ «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» було встановлено, що з медичної карти стаціонарного хворого №13529 КМКЛШМД відомо, що хворий ОСОБА_3 переведений до ЛШМД 12 травня 2016 року о 12:09 з КМКЛ №3.

Згідно виписки з історії хвороби № 16/6852, хворий поступив в ургентному порядку після генералізованого епінападу. В анамнезі - повторна ЧМТ, алкогольна залежність, епістани декілька років, проти судомні препарати не приймав.

Згідно довідки виданої ОСОБА_2, яка звернулась 11 травня 2017 року та аналізу №4065 токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД - ОСОБА_3 №13529 спирту етилового не виявлено. Аналіз виконано 12 травня 2016 року.

Разом з тим, 01 лютого 2018 року на адресу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надійшла відповідь з КЗ Токмацької центральної районної лікарні, підписаною головним лікарем КУ Токмацької ЦРЛ ОСОБА_5, в якій зазначеного, що ОСОБА_3 з 2007 року за медичною допомогою в КУ Токмацька ЦРЛ не звертався.

Згідно записів в амбулаторній карті до 2007 року встановленого діагнозу «епілепсія» не було.

Згідно довідки від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_6 на «Д» обліку у лікаря - невропатолога не перебував та даних за епілепсією до амбулаторної картки не реєструвалось.

Тож, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача на її користь суму страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із того, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування через на підставі п.п. 4.1.3, 1.3., 4.1.1., 4.2.(6), згідно яких не визнається страховим випадком смерть Застрахованої особи, внаслідок нещасного випадку, яка відбулася у зв'язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю є безпідставною, оскільки з наданих відповідей з лікарень даних про встановлення діагнозу «Епілепсія» у медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_3 № 16/6825 немає, і стан алкогольного сп'яніння або дію інших психотропних речовин відповідними аналізами не підтверджено.

В своїй апеляційній скарзі ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" не погоджується з наданими доказами щодо відсутності в застрахованої особи стану алкогольного сп'яніння та наявності медичного захворювання - епілепсії, при цьому посилаючись на те, що факт байдужості та небажання ОСОБА_3 становитись психоневрологічний облік щодо лікування епілепсії не впливає на правильність рішення страхової компанії стосовно відмови у виплаті страхового відкодування.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта щодо прямого зв'язку стану алкогольного сп'яніння та епілепсії, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах доказами (виписками, довідками та аналізами), а жодних інших доказів спростовуючих відсутність в померлого вказаних захворювань та вживання алкоголю чи будь-яких інших заборонених препаратів ПрАТ "СК "ІНГОССТРАХ" ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної - надано не було.

Водночас, відповідно до відповіді від 13 лютого 2018 року Виконавчого органу Київської міської Ради Департаменту охорони здоров'я Київської міської клінічної лікарні №3, пацієнт ОСОБА_3 поступив по екстреній госпіталізації до неврологічного відділення №2 12 травня 2016 року о 09.25 (номер картки стаціонарного хворого № 16/6825).

Даних про встановлення діагнозу «Епілепсія» у медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_3 № 16/6825 немає.

Медичної документації, що підтверджує або спростовує наявність у хворого діагнозу «Епілепсія» при госпіталізації та під час перебування на лікуванні у неврологічному відділенні №2 представлено не було.

12 червня 2016 року о 20:50 хворий ОСОБА_3 був переведений для проведення оперативного лікування до Київської міської клінічної лікарні ШМД з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма. Підгостра субдуральна гематома справа з повторним крововиливом. Зміщення серединних структур вліво. Забій правої скроневої долі».

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова