Справа № 266/33/17
Провадженя№ 2/266/37/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій незаконними, бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,
04 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області щодо визнання дій відповідача щодо виконання судового рішення в справі незаконним, визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати вчинити заходи щодо передачі стягувачу арештованого але не реалізованого майна у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є стягувачем в зведеному виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчих листів №2-1033 від 25.12.2008 року та №0541/4510/2012 від 29.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 231498 грн. 57 коп. Рішення суду фактично не виконано, хоча виконавче провадження перебуває на виконанні протягом тривалого часу, воно не реалізовано з торгів, також державним виконавцем не використано можливість передачі вказаного майна на користь стягувача. Позивача не інформують про стан його виконавчого провадження. Виконання рішення йому необхідно в звязку із тим, що він є інвалідом 2 групи 1 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та внутришньо переміщеною особою внаслідок бойових дій на території м. Донецьк. На підставі викладеного просить суд визнати дії відповідача щодо виконання судового рішення в справі незаконними, визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати вчинити заходи щодо передачі стягувачу арештованого але не реалізованого майна у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1.
27 липня 2018 року позивачем по справі надіслано клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ухвали суду від 27.07.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу в особі Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, не вручено адресату.
Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності з урахуванням наданих раніше заперечень.
В своїх запереченнях на адресу суду відповідач в особі Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області позовні вимоги не визнав, звязку зі тим, що 04.04.2014 року відповідачем було отримано виконавчі документи про стягнення на користь позивача з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 388703 грн. 13 коп., після отримання яких було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. З метою виконання вказаного виконавчого провадження здійснено запити до реєструючи органів з метою уточнення майнового стану боржника. Згідно відповіді ПФУ встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримувала пенсію в розмірі 4341 грн. 00 коп. Перевіркою державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 в Приморському районі м. Маріуполя. Реалізація вказаного майна виявилась неможливою у звязку із не включенням до наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5 про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електроних торгів. На адресу ПФУ 09.02.2014 року надіслано постанову про звернення стягнення на пенсію боржника . 02.02.2017 року державним виконавцем складено акт про відсутність рухомого майна за адресою мешкання боржника, складено постанова про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 в вигляді квартири АДРЕСА_2 в Приморському районі м. Маріуполя. 10.05.2017 року сторонам виконавчого провадження в особі стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 надіслано повідомлення про оцінку нерухомого майна. 26.05.2017 року з відповіді департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради стало відомо, що в належній боржнику квартирі зареєстровано її неповнолітнього правнука ОСОБА_3 В звязку із цим, для реалізації майна відповідач звернувся до органу опіки та піклування для надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, однак відповіді не отримав. Просив в задоволенні позовних вимоги відмовити.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
На виконанні Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за виконавчими листами №2-1033/08, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя 25.12.2008 року, №0541/4510/12, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя 10.10.2012 року та №266/40/13-ц, виданим Приморським районним судом м. Маріуполя 19.06.2013 року на загальну суму 388703 грн. 13 коп. (а. с. 77, 162, 165-166, 178, 179-180, 190-191)
Під час виконання рішення державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1/1 квартири АДРЕСА_1, на яку постановою державного виконавця від 31.08.2009 року було накладено арешт (а. с. 87)
Не зважаючи на це, відповідачем приймались заходи, направлені на виконання рішення суду, було встановлено відсутність в боржника рухомого майна, винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 від 02.02.2017 року (а. с. 137, 138-141, 142, 147, 151)
Постановою державного виконавця від 06.07.2016 року звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 (а. с. 171)
Також з метою опису та арешту майна боржника державним виконавцем було зроблено виходи за місцем мешкання боржника, однак виявити боржника або членів її родини не мав можливості, в звязку із чим звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя, ухвалою якого від 30.08.2016 року було дозволено примусове проникнення до житла ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій (а. с. 146-147, 155, 156, 160, 161)
З метою реалізації належного боржнику майна було проведено оцінку та витребувано копії технічної документації на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 (а. с. 98-130, 131-135)
З відповіді на запит державного виконавця, наданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради було встановлено, що в належній боржнику квартирі зареєстрований та мешкає її неповнолітній правнук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 85, 91)
20.06.2017 року державний виконавець звернувся до відділу опіки та піклування для отримання дозволу на реалізацію нерухомого майна, в якому зареєстрована та мешкає неповнолітня особа, однак відповіді не отримав (а. с. 84)
Сторони виконавчого провадження повідомлялись про виконавчі дії, були проінформовані про оцінку майна листом від 10.05.2017 р. (а. с. 88, 90, 93, 94, 95)
Проти призначеного субєкта оцінювання та вартості оцінки сторони виконавчого провадження не заперечували.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»)
В своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на Інструкцію про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року.
Положення Інструкції містили п. 5.12.7, який передбачав, що майно передається стягувачу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. При передачі стягувачу майна державним виконавцем складається акт. Постанова державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу стягувачу майна є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно відповідно до чинного законодавства.
Однак, вказаний Наказ та затверджена ним Інструкція втратили чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015 року.
Порядок реалізації майна, який діяв на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою та продовжує свою діяти на момент розгляду справи судом по суті, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за № 2831/5.
Аналізуючи вказаний нормативно правовий акт, суд вказує на те, що ним не передбачено такого способу виконання рішення суду, як передача майна стягувачу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію.
Діючим порядком передбачено виключно реалізацію майна боржника за допомогою публічних електронних торгів.
Вказане свідчить про відсутність в суду правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки дослідженими доказами в справі спростовано доводи позовної заяви про бездіяльність та незаконність дій державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області.
Також аналізом діючого законодавства суд встановив безпідставність вимог ОСОБА_1 про передачу йому арештованого та не реалізованого майна, оскільки даний вид виконання судового рішення не передбачено діючим законодавством України, що позбавляє суд можливості ухвалити законне рішення в частині його задоволення.
В звязку із необґрунтованістю позовних вимог, керуючись ст. ст. 13, 81, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», наказом Міністерства юстиції України № 2831/5, суд ,
На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20.08.2018 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.