Справа № 450/3207/17 Провадження № 2/450/662/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи- приватного нотаріуса ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування,-

встановив :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває дана цивільна справа, провадження по якій відкрито 22.11.2017 року за правилами загального позовного провадження, проведено підготовче засідання, справа слухалась по суті.

15.08.2018 року позивач подала через канцелярію суду заявупро закриття провадження у зв»язку з відмовою від позову, та одночасно просить вирішити питання про повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки в судове засідання не явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки учасники справи розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, суд вважає, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а тому приймає дану відмову від позову.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна вимога щодо підстав повернення судового збору при відмові позивача від позову зазначена у ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Заяву про відмову від позову позивач ОСОБА_1 подала після початку розгляду справи по суті, зокрема справа по суті слухалась у судових засіданнях 11 та 23 липня 2018р., в яких суд заслухав пояснення сторін та допитав 4-х свідків.

Згідно вище зазначених вимог закону, повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору допускається при відмові позивача від позову до початку розгляду справи по суті, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині повернення судового збору.

З наведених підстав суд дійшов до переконання про задоволення заяви позивача про відмову від позову та закриття у зв»язку з цим провадження у справі, оскільки звернення до суду із даною заявою є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства, та про відмову в поверненні судового збору.

Керуючись ст.ст.13, 142, 245,256, 258 - 261, 353-354 ЦПК України,суд -

постановив :

заяву ОСОБА_1 від 15.08.2018р. задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи- приватного нотаріуса ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування, закрити.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви в частині повернення з державного бюджету судового збору, сплаченого при поданні позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд та в порядку, визначеному ст.354 ЦПК України.

СуддяОСОБА_4