УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2018 р.

Суддя Київського районного суду м.Харкова Д.В. Нев»ядомський, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2017 року та закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи:приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Служба у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири недійсним з моменту укладання та застосування наслідків його недійсності, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння та поновлення права малолітніх дітей на користування нерухомим майном, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача ОСОБА_1звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить скасувати вжиті ухвалою Київського районного суду від 13 вересня 2017 року заходи забезпечення позову, мотивуючи тим, що 19 липня 2017 року апеляційним судом Харківської області вже було вирішено спір між тими самими сторонами та з приводу того ж спору.

Рішенням апеляційного суду Харківської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, треті особи - приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, служба у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору дарування частини квартири недійсними з моменту укладання, визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішення набрало законної сили після його проголошення.

У справі, що була розглянута судом досліджувалися ті ж обставини та докази, які наведені та додані до цієї позовної заяви. Жодних нових обставин з приводу цього спору позивачем не зазначається.

Ухвала Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2017 року про відкриття провадження по справі № 640/12930/17 була оскаржена з приводу недотримання правил підсудності, інші питання в апеляційній скарзі не висвітлювались.

Під час розгляду у судовому засіданні 11 червня 2018 року клопотання про зловживання правом та повернення позовної заяви, суд прийняв сторону представника позивача та у своїй ухвалі про відмову у задоволенні клопотання зазначив про те, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.03.2018 року нібито встановлено, що позов ОСОБА_2, поданий 04 вересня 2017 року поданий з інших підстав ніж раніше розглянутий позов.

Вважає, що апеляційним судом Харківської області не досліджувалася тотожність позову ОСОБА_2, що був вирішений апеляційним судом 19 липня 2017 року, позову, що поданий 04 вересня 2017 року, у зв»зку з чим просить скасувати заходи забезпечення позову.

Суд дослідивши матеріали справ, дійшов до наступного висновку.

Судом відкрито провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1,треті особи:приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Служба у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири недійсним з моменту укладання та застосування наслідків його недійсності, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння та поновлення права малолітніх дітей на користування нерухомим майном. Відповідачем ОСОБА_1 було оскаржено ухвалу про відкриття провадження, проте ухвалою АСХО апеляційна скарга була відхилена з тих підстав, що даний позов заявлений з інших підстав, ніж попередній.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2017 року накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме 40/100 часток комунальної квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25.03.2015 року.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2017 року були застосовані, оскільки судом було встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить приведення сторін у стан, який існував до вчинених дій з боку відповідача, та пересвідчившись з наданих до суду матеріалів, що між сторонами дійсно виник спір, який потребує вирішення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2018 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, оскільки позов пред»явлено стосовно нерухомого майна, яке розташовано на території Київського району міста Харкова, окрім того ухвала про відкриття провадження може бути оскаржена лише у зв»язку з порушенням правил підсудності, а тому в обговорення питання щодо закриття провадження колегією не розглядалось.

На теперішній час потреба у забезпеченні позову не відпала, цивільна справа не розглянута, спір не вирішений, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити за його передчасністю та необґрунтованістю.

Окрім того, відповідно до п.3 ч.1ст.255 ЦПК Українисуд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Проте, у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи - приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, служба у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору дарування частини квартири недійсними з моменту укладання, визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації та витребування майна з чужого незаконного володіння не було залучено третю особу ОСОБА_6, на відміну від вищезазначеного позову.

Крім того, у новому позові ОСОБА_2, зокрема, посилається на вчинення оспорюваного правочину під впливом тиску з боку сторони та той факт, що вчинений правочин порушує права дітей і суперечить вимогам ст. 177 СК України. Крім того, у справі яка розглянута, не було вимог стосовно поновлення порушеного право малолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користування 40/100 частинами комунальної квартири АДРЕСА_2, а тому підстави щодо закриття провадженя у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України відсутні, у зв»язку з чим у клопотанні про закриття провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158,255, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2017 року та про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1,треті особи:приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, Служба у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_6 про визнання договору дарування частини квартири недійсним з моменту укладання та застосування наслідків його недійсності, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння та поновлення права малолітніх дітей на користування нерухомим майном відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в частині відмови у закриття провадження у цивільній справі окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Нев»ядомський