Справа № 510/1486/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності його представника. Третя особа - ОСОБА_2 щодо позову заперечень не надала, просила про розгляд справи без її участі.

Представник позивачки, діючий від її імені та в її інтересах, на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 копія свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1994р. за № 275, оформленого на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2001р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 із його перекладом - помер ІНФОРМАЦІЯ_2; копії розрахункових книжок про оплату комунальних послуг.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою нині померлої ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності №275 від 22.09.1994р. належали по ? частині квартири АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивачки померла. Після її смерті спадщину за законом на ? частину вищевказаної квартири в рівних частках кожний прийняли: ОСОБА_4 (чоловік); ОСОБА_1 (донька); ОСОБА_2 (донька). Прийняття спадщини підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.09.1994р. за № 275.

Після смерті дружини ОСОБА_4 виїхав за межі України і ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Вулкенешть Республіки Молдова помер. На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Спадкоємців він не мав, за прийняттям спадщини ніхто не звертався, тому на теперішній час, частина квартири, що йому належала, залишилася без власника.

Після смерті матері позивачка продовжила мешкати на житлоплощі вищевказаної нерухомості, мешкає там по теперішній час, фактично, відкрито володіє квартирою АДРЕСА_1 стежить за її технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, зробила ремонт та ін. У зв'язку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має право на 4/6 частини квартири, оскільки вона з 2000 р. володіє та безперервно користується і ними також, слідкує за їх технічним станом, несе витрати у зв'язку із їх утриманням, зберігає у себе всю документацію на житло, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на відповідні частини квартири.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Як виходить з доводів позивачки, у 2000р. законний власник (ОСОБА_4.) 4/6 частин квартири виїхав за межі України і у 2001р. помер у Республіці Молдова. Після його смерті ніхто за прийняттям спадщини не звертався. Таким чином, з 2000р. по теперішній час позивачка безперервно, відкрито володіє квартирою, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачкою квартирою, відповідач, третя особа не пред'являли до позивачки жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі у її утриманні та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді представник Ренійської міської ради, ОСОБА_2 не заперечували щодо фактів, вказаних у позові, визнали позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою 4/6 частинами квартири є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником більшої частини житла, сплачувала комунальні платежі за утримання квартири, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що 4/6 частини квартири цілком з законних підстав перейшло у володіння та користування ОСОБА_1, внаслідок чого остання набула право власності на них за набувальною давністю.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на 4/6 частини квартири АДРЕСА_1 що належали ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник