Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності впорядку спадкування за законом після смерті 21.09.2013 року її матері ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 6,88 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського фермерського господарства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, прийняла спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок та землю відсутні.

Ухвалою Василівського районного суду від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької областів судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи.

Представник третьої особи -Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив.

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №275492.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею, 6,88 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2007 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, проте державна реєстрація права власності на спадкове майно ОСОБА_3 не проведена.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно чч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За даними спадкової справи №195/2013, заведеною Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті ОСОБА_3, померлої 21 вересня 2013 року, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася дочка померлої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інші діти спадкодавця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, подали заяви про відмову в прийнятті спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті 21.09.2013 року ОСОБА_3. Родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії ІІІ-ЖС №475944 від 07.05.1993 року, свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 серії І-ЖС №454569 від 16.11.1980 року.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про

право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Як встановлено судом, право власності померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 6,88 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 травня 2007 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, з якого вбачається, що після смерті 25 серпня 2005 року ОСОБА_11, спадщину за законом прийняла його дружина ОСОБА_3, спадщина складається з земельної ділянки площею 6,88 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №064892, виданого ОСОБА_2 сільською радою Василівського району Запорізької області 28 березня 2002 року, на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області від 23 січня 2001 року №42, та реєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0087.

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 02 листопада 2017 року №611/02-31, якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка площею 6,88 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала на праві власності померлій ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, належним чином прийняла спадщину, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про

визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті 21 вересня 2013 року ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання позову відповідно до Закону України «Про судовий збір», ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2018 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Одночасно з цим, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

До початку розгляду справи по суті від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району надійшла відповідна заява про визнання позову.

Таким чином, враховуючи, що при подачі позову позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1% від суми позову в сумі 2667,64 грн., з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідним вирішити питання про стягнення з позивача лише 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, в розмірі 1333,82 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) право власності земельну ділянку площею 6,88 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2007 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, в порядку спадкування за законом після смерті 21.09.2013 року ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави судовий збір в розмірі 1333 (одна тисяча триста тридцять три) гривні 82 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_12