Справа № 529/853/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування витрат, понесених на поховання спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду в обґрунтування якого зазначає, що 11. 12. 2017 року помер ОСОБА_5, який є її рідним братом та батьком для відповідачів по справі. Так, після смерті брата позивач понесла витрати на його поховання на загальну суму 9 611 грн. 25 коп. Ці витрати були пов'язані з придбанням одягу і ритуальних товарів, витрати за проведення туалету тіла померлого в морзі, витрати за копання могили, за транспортні послуги по транспортуванню труни з тілом померлого з моргу на цвинтар, на послуги священника і поминальна трапеза за християнським обрядом.

На пропозицію позивачки до відповідачів по справі з приводу повернення витрачених нею коштів у вказаній сумі остання постійно отримувала відмову, яка супроводжувалась образами, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачів з кожного по 3203 грн. 75 коп. витрат, здійснених позивачем на поховання спадкодавця ОСОБА_5 та по 634 грн. 93 коп. оплачених при подачі цього позову судових витрат.

Ухвалою судді від 05 вересня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

25. 09. 2018 року від представника відповідачів ОСОБА_6, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву позивачки в обґрунтування якої остання вказує, що відповідачі вимоги позивачки не визнають.

Так, у відзиві зазначено, що віповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Крім цього, представник відповідачів зазначила, що на підставі свідоцтва про смерть замовник звертається до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладання відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання не пізніше ніж за 24 години до їх проведення. Надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг здійснюється ритуальними службами або за договором про надання ритуальних послуг суб'єктами господарювання інших форм власності. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з цінами, що діють на момент оформлення договору-замовлення про їх надання. Замовник має право вибрати виконавця послуг серед суб'єктів господарювання, які уклали договори про надання ритуальних послуг.

Позивач заявляючи до відповідачів позов про відшкодування витрат, понесених на поховання спадкодавця не надала жодного доказу того, що саме вона виступила особою, яка зобов'язалася поховати померлого. Також, позивач не надала доказів того, що саме вона замовляла передбачену законодавством послугу організації та проведення поховання спадкодавця певної вартості. Матеріали справи не містять договору-замовлення послуги поховання особи, без укладення якого забороняється надання даних послуг.

На підтвердження нібито понесених витрат на поховання позивач надає лише власноручно складений реєстр таких витрат та копії чеків, квитанцій, накладної, розписки належним чином не посвідчених, сумнівного змісту. Більше того, ці розрахункові документи не відповідають вимогам законодавства, а отже є недопустимими доказами.

Також, представник відповідачів вказує, що позивачем надано різні чеки №87 від 12.12.2017 року на суму 2215,00 грн., товарний чек б/н від 12.12.2017 року на суму 1075,00 грн., товарний чек б/н від 12.12.2017 року на суму 296,25 грн. А тому, ці документи не відповідають вищезазначеним вимогам. Більше того, не надано жодних доказів, що товари зазначені у вказаних документах відносяться до передбачених законом предметів ритуальної належності і використовувалися при похованні померлого спадкодавця.

Також, позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 1050 грн., що також не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 р. № 148.

Сумнів виникає також зміст цих документів. Зокрема, відсутні докази того, що послуги авто 50 км. мають відношення до поховання спадкодавця, адже відповідно до законодавства, що зазначалося вище, перевезення труни включає в себе послуга поховання особи.

В свою чергу залишається незрозумілим також зазначена оплата похоронно ритуальних товарів на суму 550 грн. Не надано жодного доказу, що дані товари відносяться до передбачених законом предметів ритуальної належності і використовувалися при похованні померлого спадкодавця.

Аналогічно представник відповідача вказує на сумнівність і інших доказів наданих позивачкою

Щодо витрат на поминальний обід, витрати на який на думку позивача підтверджується накладною №127 від 13. 12. 2017 року на суму 3325 грн., на думку представника відповідача ці витрати не відносяться до витрат на поховання.

Крім цього, представник відповідачці також не погоджується з заявленими витратами на професійну правничу допомогу, тому як ці витрати не є співмірними, бо справа є простою.

Вподальшому, 02. 10. 2018 року від позивачки ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в обґрунтування якої позивачка вказує, що договір-замовлення на організацію та проведення поховання її брата померлого ОСОБА_5 ні з ритуальною службою, ні з іншими уповноваженими суб'єктами господарювання нею не укладалися, тому що Байрацька сільська рада Диканського району ніяких ритуальних послуг не надає і на її території ритуальні служби та уповноваженні суб'єкти, які б здійснювали ритуальні послуги по похованню відсутні.

Також, позивач зазначає, що вона особисто, власними силами і за власні кошти організовувала та поховала за християнськими обрядами свого брата і тому всі докази у вигляді чеків, квитанцій є належні.

З приводу понесених витрат на правничу допомогу. Позивач вважає, що вони є розумними і справедливими і повністю співмірними зі складністю справи.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 грудня 2017 року помер брат позивача та батько відповідачів. Відповідачі по справі ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 і тому у встановленому законом порядку прийняли спадщину та своєчасно звернулися із заявами до Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1, як рідна сестра померлого також у шестимісячний строк звернулася до Державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом, але отримала відмову оскільки у першу чергу право на спадкування за законом мають право його діти, відповідачі по справі і усувають від спадкування після нього спадкоємців усіх інших наступних черг.

Вподальшому позивач, понесла витрати на поховання померлого ОСОБА_5 на загальну суму 9611 грн. 25 коп. і ці витрати підтверджуються відповідними доданими чеками, квитанціями, накладними, довідками і розпискою які наявні у матеріалах справи.

А саме, усі понесені витрати були пов'язані з придбанням одягу і ритуальних товарів, оплатою за проведенням туалету тіла померлого в морзі, копання могили, транспортні послуги по транспортуванню труни з тілом померлого з моргу на цвинтар для поховання, послуги священника і поминальну трапезу за християнським обрядом.

Потім було встановлено, що позивач неодноразово зверталася до відповідачів та до їхньої матері усно, за допомогою поштової кореспонденції і через соціальну мережу Facebook з вимогою про повернення їй понесених нею витрат на поховання їхнього батька, але отримувала постійну відмову, які супроводжувалися образами в її бік. В підтвердження цього позивачкою надано до матеріалів справи відповідну переписку в соціальній мережі та копії вимоги-претензії.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Згідно положень ст. 2 Закону України Про поховання та похоронну справу визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторона позивача довела суду належними доказами, що саме позивач ОСОБА_1 понесла витрати на поховання її брата, та батька відповідачів по справі, в розмірі 9611,25 грн. В свою чергу, із поданих представником відповідачів відзиву на позовну заяву та роздруківки переписки через соціальну мережу Facebook вбачається, що відповідачі визнають, що не витрачали будь-яких коштів на поховання батька.

Суд також вважає, що відповідачами не доведено факту здійснення ними будь-яких витрат на поховання спадкодавця - батька ОСОБА_5, оскільки вони не підтверджені належним чином.

Відповідачі є спадкоємцями, і згідно чинного законодавства зобов'язані відшкодувати витрати, незалежно від відносин між ними та тіткою (позивачкою).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1232 ЦК України відповідачі зобов'язані відшкодувати в солідарному порядку позивачу понесені витрати на поховання батька саме в сумі 9 611 грн. 25 коп., яка є розумною.

У відповідності до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката по конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Згідно довідки-розрахунку обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості при наданні правничої допомоги сума до сплати позивачем на користь адвоката за надання правової допомоги складає 1200 грн., яка була сплачена позивачем ОСОБА_1 М, що підтверджується квитанцією № 23/08/18 від 23. 08. 2018 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, з відповідачів на користь позивача слід також стягнути в солідарному порядку судові витрати, а саме, сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1200 грн.

Керуючись ст. 2 Закону України Про поховання та похоронну справу, ст. ст. 1216, 1232 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області, яка знаходиться в смт. Диканька, вул. Пушкіна, 6, про відшкодування витрат, понесених на поховання спадкодавця, задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в рахунок відшкодування витрат, здійснених на поховання спадкодавця в загальній сумі 9611 (дев'ять тисяч шістсот одинадцять) грн. 25 коп.

Стягти у дольовому порядку суму судових витрат сплачених за подання позовної заяви в розмірі 1904 (одна тисяча дев'ятсот чотири) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1, а саме:

з ОСОБА_2 634 грн. 94 коп.

з ОСОБА_3 634 грн. 93 коп.

з ОСОБА_4 634 грн. 93 коп

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: