Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 748/2666/16-ц

провадження № 61-30240св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А.О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 як до спадкоємця ОСОБА_5, з яким 12 вересня 2007 року був укладений кредитний договір б/н, про стягнення заборгованості у сумі 5 898, 96 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що копію ухвали апеляційного суду від 01 червня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало 02 червня 2017 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, станом на 07 липня 2017 року недоліки, зазначені в цій ухвалі, не усунуто.

У липні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просило її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що на виконання вимог ухвали про усунення недоліків 02 червня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено судовий збір та 03 липня 2017 року на адресу апеляційного суду направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року, що підтверджується копією опису відправленого цінного листа з поштовим штампом, тобто недоліки апеляційної скарги було усунуто, тому апеляційним судом безпідставно відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Зі змісту рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року убачається, що представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення, 24 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало копію рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року.

Разом з цим апеляційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу апеляційного суду 09 лютого 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України 2004 року не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху та запропоновано апелянту протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали надати (надіслати) до суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу про сплату судового збору. Цією ж ухвалою було встановлено, що апелянтом пропущений строк подачі апеляційної скарги, встановлений статтею 294 ЦПК України та надано 30-денний строк з дня отримання копії ухвали судді для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначити поважні підстави пропуску процесуального строку.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Як убачається з матеріалів справи копію ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав 02 червня 2017 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а. с. 102).

Станом на 07 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» недоліки, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 01 червня 2017 року, не усунуто.

Таким чином, апеляційний суд, встановивши, що ПАТ КБ «ПриватБанк» достовірно знаючи про пропуск строку подачі апеляційної скарги та сплату судового збору на невірні банківські реквізити, у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуло, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до положень частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року

Доводи касаційної скарги про те, що 03 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу апеляційного суду Чернігівської області направило заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року, що підтверджується копією опису відправленого цінного листа з поштовим штампом № 300, є недостовірними, оскільки відповідно до відомостей, зазначених на офіційному веб-сайті Укрпошти у розділі «Відстеження поштових відправлень», ПАТ КБ «ПриватБанк» передало цей лист у поштове відділення 07 липня 2017 року.

Також не підтверджені ніякими доказами відомості про сплату судового збору ПАТ КБ «ПриватБанк» 02 червня 2017 року.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі

колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик