Справа № 351/1723/16-ц
Провадження №2/405/514/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 351/1723/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, зазначивши на обґрунтування позовних вимог що 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CVN0АК33551027, згідно якого Банк надав Клієнту кредитні кошти на загальну суму 49 356,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.07.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна від 05 липня 2007 року, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 надала в заставу транспортний засіб марки ВАЗ, модель: 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: ХТА0960, реєстраційний номер: АТ4241АК, який належить їй (відповідачу) та зареєстрований на нею.

Також позивач вказав, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при цьому, зазначені арешти державного виконавця зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що свідчать ОСОБА_2 з державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 505366314 від 18.10.2016 року.

Крім того, позивач вказав, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави, при цьому, право застави в даному випадку виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк», як зазначено вище, - 05.07.2007 року, поряд з цим, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 26.03.2012 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави.

Крім того, згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, тобто, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставне майно має саме позивач ПАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач вказав, що ПАТ КБ «ПриватБанк», як заставодержатель, 10.10.2016 року звертався до відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області з клопотанням про зняття арешту з вищевказаного транспортного засобу, однак, відповідь ВДВС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області надано не було.

На підставі вищевикладеного та з посиланням на ст. ст. 51, 60 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просив зняти всі наявні арешти з транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ВАЗ, модель: 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: ХТА 0960, реєстраційний номер: АТ4241АК, який належить ОСОБА_1.

Окрім того, 12.12.2017 року позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано заяву про уточнення позовних вимог, яка зареєстрована в суді за вх. № 30418, та в якій позивач просив зняти арешт з рухомого майна - транспортного засобу, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель: 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: ХТА0960, реєстраційний номер: АТ4241АК, який належить ОСОБА_1, який (арешт) зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.07.2012 року за № 12712652, та внесений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 31851505, винесеної 26.03.2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції ОСОБА_3.

Процесуальні дії по справі: ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14.03.2017 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України (в редакції Закону, чинній на час винесення судом ухвали).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 року прийнято до провадження зазначену цивільну справу та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2017 року зазначену цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України (в редакції Закону, чинній на час винесення судом ухвали).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2017 року прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого та враховуючи, що провадження по даній справі відкрито до набрання чинності Законом № 2147- VIII від 03.10.2017 року, подальший розгляд зазначеної справи здійснено за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подав до суду клопотання, яке зареєстровано в суді за вх. № ЕП-2134/17-Вх від 03.07.2017 року про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1, ВДВС Снятинського РУЮ в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов (заперечення) відсутні, на підставі чого, суд приходить до висновку, що відповідачі не скористалися наданим їм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень чи заперечень проти позову, заявлення клопотань.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CVN0АК33551027, за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на р/р 1880 в КБ ПриватБанк на строк з 05.07.2007 року по 04.07.2012 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 36 400,00 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у розмірі 34,00 для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 та у розмірі 12 558,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 364,00 грн. (1,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту), щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору, в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди і комісії в зазначені даним договором строки.

Виходячи з викладеного, судом відзначається, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з кредитного договору, нормативне регулювання яких визначене параграфом 2 глави 71 ЦК України.

Крім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна № CVN0АК33551027, який (договір застави) забезпечує виконання зобовязань заставодавця за кредитним договором № CVN0АК33551027 від 05.07.2007 року по поверненню кредиту, наданого у вигляді невідновлюваної лінії, в сумі 49 356,00 грн. у строк з 05 липня 2007 року по 04 липня 2012 року включно.

Пунктом 34.4 договору застави передбачено, що в забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за Кредитним договором заставодавець надав в заставу наступне майно: транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ 11183, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий седан, кузов: ХТА 0960, обєм двигуна 1596 куб.см., державний номер НОМЕР_1. Вказаний предмет застави належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу АТС № 020287 від 03 липня 2007 року. Сторони визначили, що вартість предмету застави складає 45 500 грн. 00 коп. (п. 34.5 Договору застави).

Відповідно до п. 15.7.3 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобовязань за Кредитним договором у випадках: відмови заставодовця в переоформленні Договору застави; порушення заставодавцем зобовязань, передбачених умовами Кредитного договору, в т.ч., у разі порушення цільового використання коштів; порушення заставодавцем зобовязань за цим Договором застави, укладеним для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором у т.ч. у разі порушення порядку заміни предмета застави; одержання заставодержателем повідомлення від заставодавця/позичальника про достокове повернення вкладу (повністю або частково), якщо майнові права за ним передані в заставу заставодержателю; порушення судом справи про визнання заставодавця/позичальника недієздатним або обмежено дієздатним, або кримінальної справи щодо позичальника/заставодавця; неможливість звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобовязань за цим Кредитним договором, з будь-якої причини; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в Кредитному договорі або в цьому Договорі; предявлення третім особам вимог до забезпечення й/або порушення Заставодавцем зобовязань за договорами, укладеними з метою забезпечення зобовязань за Кредитним договором; надання заставодавцем предмета застави іншій особі без письмової згоди заставодержателя; настання страхового випадку, передбаченого договором страхування майна, або Договором особистого страхування, або договором страхування наземного транспорту; винесення постанови органів внутрішніх справ про знаходження заставодавця/позичальника в розшуку більше 180 днів.

Пунктом 30 зазначеного Договору застави визначено, що застава за цим Договором підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку та терміни, передбачені чинним законодавством України та цим Договором.

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.10.2016 року, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є наявною інформація про арешт рухомого майна, зареєстровано: 09.07.2012, 15:07:53 за № 12712652 реєстратором: Івано-Франківська філія «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 31851505, 26.03.2012 року, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції ОСОБА_3, обєкт обтяження: все рухоме майно; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції; боржник: ОСОБА_1.

Судом також встановлено, що 11.08.2016 року державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/23181/13-ц, виданого 10.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 174 811,74 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: ВАЗ, модель: 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: ТХА0960, реєстраційний номер: АТ 4241 АК, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з правом його продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1748,11 грн. судового збору.

При цьому, зазначена постанова мотивована тим, що 18.07.2016 року було здійснено затримання автомобіля ВАЗ 11183, д.н.з АТ 4241 АК, який належить ОСОБА_1 та направлено доручення про передання майна на зберігання в Олександрійський РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області.

Відповідно до Акту вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачі їх стягувачу від 13.09.2016 року старшим державним виконавцем ВДВС Олександрійського РУЮ ОСОБА_4 передано, а представником ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 отримано описане та арештоване майно: автомобіль ВАЗ, модель 11183-110-20, 2006 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, № кузова-шасі ХТА0960, реєстраційний номер НОМЕР_1, червоного кольору.

Відповідно до письмових пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 від 12.04.2017 року відповідно до акту вилучення у боржника предметів, зазначених в рішенні суду та передачі їх стягувачу від 13.09.2016 року він (представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2С.) прийняв на відповідальне зберігання предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель 11183-110-20, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на автомайданчику ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: вул. Полтавська, 1а, м. Кропивницький.

Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст. 572 - 597 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (застадодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу»).

Застава, як правовий інститут цивільного законодавства, яка виникає на підставі договору, закону або рішення суду, виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Згідно зі ст.14 зазначеного Закону якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Окрім того, судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.10.2016 року звертався з заявою до Відділу ДВС Снятинського районного управління юстиції про зняття арешту з транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ -11183, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_1.

З інформації Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 17.10.2016 року № 07-24/5023 на заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07.10.2016 року вбачається, що на виконанні у Відділі знаходяться виконавчі документи, за якими боржником у виконавчому провадженні виступає ОСОБА_1, крім того, розяснено положення ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якою визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, в свою чергу, на порушення вимог зазначеної правової норми державний виконавець не повідомив позивачу про накладення арешту на переданий в заставу автомобіль та не роз'яснив позивачу право на звернення з позовом про зняття арешту із заставленого майна, і зазначені обставини не спростовані під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене вище, та приймаючи до уваги, що наявність арешту на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-1183, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: ХТА0960, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеного на підставі постанови головного державного виконавця відділу ДВС Снятинського районного управління юстиції ОСОБА_3, від 26 березня 2012 року № 12712652, та який (автомобіль) є заставним майном, на яке звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVN0AK33551027 від 05.07.2007 року в сумі 174811,14 грн., відповідно до виконавчого листа № 202/23181/13-ц, виданого 10.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, позбавляє позивача обєктивної можливості зняти вказаний автомобіль з реєстраційного обліку, а також здійснити всі повноваження надані ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідні для здійснення продажу, на підставі чого позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 1378,00 грн. з урахуванням фактичних обставин справи та підстав позову, залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 546, 572, 597 ЦК України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Зняти арешт з об'єкту рухомого майна - транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ, модель 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: ХТА 0960, обєм двигуна: 1596 куб.см, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АТС № 020287 від 03.07.2007 року, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 31851505, виданої головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції ОСОБА_3 при виконанні виконавчого листа № 202/23181/13-ц, виданого 10.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVN0AK33551027 від 05.07.2007 року в сумі 174811,14 грн., на предмет застави: автомобіль: ВАЗ, модель: 11183-110-20, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: ТХА0960, реєстраційний номер: АТ 4241 АК, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з правом його продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 1748,11 грн.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 1378,00 грн. залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6