Провадження №2/359/1567/2018
Справа №359/2450/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 Спільне життя ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не склалося. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів та відсутність взаєморозуміння. У зв'язку з цим, ОСОБА_1 переконана, що подальше спільне життя з ОСОБА_2 як подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Зважаючи на це, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб. Крім цього, малолітня дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час ОСОБА_1 не працює, так як доглядає за дитиною. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Тому позивач не має можливості забезпечувати себе та залежну від себе частку для утримання малолітньої дочки. Разом з цим, ОСОБА_2 не має інших дітей, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Відповідач є особою працездатного віку та працює в ТОВ «Баядера Логістик». Тому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на власне утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох років, а також аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та у зв'язку з віддаленістю місця проживання просить розглянути цивільну справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, яким частково визнав позовні вимоги, зокрема у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити у повному обсязі, а при ухваленні рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки просив врахувати добровільно сплачені ним кошти у розмірі 3841 гривень 74 копійок та встановити термін виплати аліментів, починаючи з серпня 2018 року. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 просив врахувати, що працює в ТОВ «Баядера Логістик» та середній його заробіток становить 3730 гривень. Крім цього, на даний час ОСОБА_2 разом з матір'ю ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 орендує квартиру в АДРЕСА_1. Вказана обставина свідчить про додаткові витрати, які щомісячно відповідач несе на оплату орендної плати та за житлово-комунальні послуги.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб (а.с.12).

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не бажають жити однією сім'єю та мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого на її ім'я (а.с.13).

На даний час малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина визнана відповідачем, тому, за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні дочки ОСОБА_3

До вказаного висновку суд приходить внаслідок критичної оцінки виписки по банківському рахунку ОСОБА_3 за період з 01 березня 2018 року по 11 червня 2018 року в якості належного та допустимого доказу на підтвердження добровільної сплати аліментів у розмірі 3841 гривень 74 копійок.

Оскільки, всупереч вказівки відповідача, що 05 квітня 2018 року ним було перераховано на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти на утримання дочки у розмірі 884 гривень 71 копійок, 12 квітня 2018 року - 154 гривні 48 копійок, 24 квітня 2018 року - 403 гривні 95 копійок, 03 травня 2018 року - 898 гривень 85 копійок, 13 травня 2018 року - 499 гривень 90 копійок, 31 травня 2018 року - 999 гривень 85 копійок. Вказана обставина не може бути підтверджена випискою по банківському рахунку, яка міститься в матеріалах справи. З огляду на те, що у даній виписці зазначено лише дата та сума грошових коштів, а також операція: списання переводу MoneySend, проте не зазначені а ні рахунок, а ні прізвище отримувача вказаних грошових сум.

З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітньої дочки. Відомості про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Крім цього, з довідки про доходи від 12 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді експедитора ТОВ «Баядера Логістик». Загальна сума його доходу за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 21969 гривень 54 копійки (а.с.36).

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно необхідності зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього, на підставі того, він щомісячно несе витрати на оренду житла та оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з договору оренди квартири від 15 липня 2011 року встановлено, що ОСОБА_4 орендує квартиру АДРЕСА_2 (а.с.39.). Разом з нею у даній квартирі проживають: чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_2 (а.с.40). Вартість орендної плати становить 3000 гривень на місяць, а також саме на орендаря покладається обов'язок з оплати житлово-комунальних послуг.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що договір оренди квартири закінчився ще 14 липня 2012 року та матеріали цивільної справи не містять доказів продовження його дії.

До того ж квитанції на оплату житлово-комунальних послуг оплачувались за допомогою Інтернет-банкінгу виключно з карткового рахунку ОСОБА_4(а.с.41-57). За таких обставин суд не може вважати доведеними витрати відповідача на оренду житла та оплату житлово-комунальних послуг у зазначеному ним розмірі.

У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність ОСОБА_2 сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі саме на її утримання до досягнення їхньою спільною дочкою трирічного віку. Обставини щодо потреби ОСОБА_1 в отриманні матеріальної допомоги від батька дитини, жодним чином не може свідчити про наявність реальної можливості відповідача надавати таку допомогу.

Враховуючи заробітну плату ОСОБА_2 у розмірі 3730 гривень, а також суму податків та зборів, які підлягають вирахуванню з його заробітної плати, та стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі ? частки від його заробітку щомісячно, грошові кошти, що залишаються на забезпечення власної життєдіяльності відповідача становитимуть суму орієнтовно 2790 гривень.

З огляду на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку з липня у розмірі 1841 гривень.

Тому грошові кошти, які залишаються у розпорядженні відповідача, є достатніми для забезпечення власних умов проживання та життєдіяльності. Проте, не є такими, які свідчать про фінансову спроможність ОСОБА_2 забезпечувати матеріальне утримання позивача.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, належить відмовити.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок. При пред'явленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред'явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред'явлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.24, ч.1 та ч.2 ст.80, ч.2 та ч.3 ст.84, ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 та ч.6 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 14.02.2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №56 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого: АДРЕСА_4, працюючого експедитором в ТОВ «Баядера-Логістик», ідент. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову 30.03.2018 року і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого: АДРЕСА_4, працюючого експедитором в ТОВ «Баядера-Логістик», ідент. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, проживаючого: АДРЕСА_4, працюючого експедитором в ТОВ «Баядера-Логістик», ідент. НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський