Справа № 569/2758/18
26 вересня 2018 року м.Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Кирийчук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів, суд -
Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду Рівненської області в судове засідання не зявилася причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. В поданій до суду заяві просить провести розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк», позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»заборгованість по нарахованих відсотках за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 730/217-САФ03.16-2 від 11.06.2007 року в розмірі 5994,86 доларів США та судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 2438,65 грн.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як було встановлено в судовому засіданні, 11 червня 2007 року між АКІБ СР «Укрсоцбанк», з 09.03.2010 року - ПАТ «Укрсоцбанк»(далі Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №730/217-САФ03.16-2.
Відповідно до п.1.1 цього договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 9710,00 дол.США зі сплатою 12% річних та порядком погашення суми основної заборгованості зазначеному в п.п. 1.1 цього договору з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 червня 2014 року.
Згідно з п.1.2 Договору, кредит надається позичальнику на оплату придбаного автомобіля марки DAEWOO, 2007 року випуску, моделі Lanos TF 696, зеленого кольору (надалі транспортний засіб).
Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши грошові кошти ОСОБА_1, що стверджується меморіальним орером № авт./490 від 11 червня 2007 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 1049 та 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Як зазначено в позовній заяві, внаслідок неналежного виконання покладених на ОСОБА_1 обов'язків за Договором кредиту, станом на 08.12.2017 року утворилась заборгованість по сплаті основної суми кредиту в розмірі 5595,14 дол. США.
Відповідно до п.п. 2.4, 2.4.1 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором.
Позичальник допустив порушення своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, тому станом на 08. 12.2017 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 5 994,86 дол. США.
На підтвердження наявної у відповідача заборгованості позивачем надано Довідку-розрахунок заборгованості станом на 08 грудня 2017 року, відповідно до якої у ОСОБА_1 наявна прострочена заборгованість в розмірі 5595,14 дол. США та прострочена заборгованість по нарахованих відсотках в розмірі 5994,86 дол. США. Однак вказана довідка не є розрахунком заборгованості, не може підтвердити наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед банком і є неналежним та недопустимим доказом, тому не приймається судом до уваги. Крім того, в довідці зазначена загальна сума заборгованості за кредитом в розмірі 11 590,00 доларів США, що еквівалентно 314 313,41 грн.
Водночас, документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
При цьому, надана позивачем довідка, на думку суду, не може бути віднесеною до документів первинної бухгалтерської документації.
За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини: належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за його недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Рівненського
міськогосуду БердійМ.А.