11.09.2018
Справа № 642/4760/18
Провадження № 2з/642/1628/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 вересня 2018 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором про наміри, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути суму штрафу за договором про наміри у розмірі 108000,00 грн. ,пеню за кожен день прострочення на момент ухвалення судового рішення в розмірі 0,1% на суму заборгованості, та судові витрати у загальній сумі 7080,00 грн.

Ухвалою від 11 вересня 2018 року провадження за вказаною позовною заявою було відкрито.

Одночасно позивачем подана заява про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

В обґрунтування зазначеної заяви вказано,що ціна поданого ним позову складає 108000,00 грн. та в подальшому може збільшуватись у звязку з нарахуванням пені. Відповідач є єдиним власником зазначеної квартири, намагається продати її, що підтверджується зверненнями за послугами з пошуку покупців до Агенції нерухомості «Харківська Губернія». В разі здійснення такого продажу виконання рішення суду стане неможливим, тому накладення арешту є єдиним способом забезпечення позову.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» п.4 при розгляді заяви про забезпечення позову необхідне : врахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчення, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясування обсягу позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК України, суд-може забезпечити позов: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, якій згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек ,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.09.2018 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення суми за договором наміри, на даний час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором про наміри задовольнити.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (18.08.1979 р.н, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення суми за договором про наміри заборонити відчуження квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Ухвалу для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м.Харкова) для виконання та відповідачу.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання рішень, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкові протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Л.Шрамко