___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3269/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на 566/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 26,33 кв.м.

Ухвалою від 18.10.2017 року провадження у справі відкрито.

18.04.2018 року до суду звернулась третя особа ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати право власності на її частину спільного приміщення - квартири АДРЕСА_2, в розмірі, встановленому у договорі дарування. Крім того, третя особа ОСОБА_3 просить вирішити питання щодо проведення інвентаризації та визначення розміру часток співвласників квартири 4 в будинку 3 у пров. Палубному в м. Одесі кваліфікованим спеціалістом з інвентаризації нерухомого майна.

Ухвалами суду від 28.11.2017 року та 13.06.2018 року витребувано ряд доказів.

Після отримання письмових доказів сторона позивача та третя особа уточнили свої вимоги.

Так, 27.09.2018 року позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 475/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 21.03.2013 року.

Третя особа ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності на 525/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м,

03.10.2018 року до судового засідання сторони, третя особа не з'явились, повідомлялись належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивач ОСОБА_1 вказала, що зустрічні вимоги третьої особи визнає.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні 28.11.2017 року позовні вимоги визнав, в подальшому в судових засіданнях не заперечував щодо клопотань про витребування доказів, та не надав суду будь-яких заяв щодо не визнання вимог позову. В судове засідання 03.10.2018 року відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 566/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 26,33 кв.м, належали ОСОБА_5, згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.06.1994 року органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси /а.с.42/.

ОСОБА_5 померла 21.03.2013 року, що вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-ЖД № 331217, виданого Відділом РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.6/.

16.01.2002 року спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт на користь позивача ОСОБА_1, який був нотаріально посвідчений в Другій одеській державній нотаріальній конторі, реєстр № 1-132. /а.с.41/.

Спадкоємець ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріусу ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус 14.07.2017 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ не відповідав вимогам діючого законодавства /а.с.51/.

В ході розгляду справи ухвалою суду від 13.06.2018 року було доручено КП "БТІ" ОМР виготовити технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 та здійснити перерахунок ідеальних частин співвласників вказаної квартири: ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Згідно довідки № 495 192.36.13 від 21.06.2018 року КП "БТІ" ОМР здійснено перерахунок ідеальних частин співвласників квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого за ОСОБА_7 зареєстровано 475/1000 частин та за ОСОБА_3 - 525/1000 частин /а.с.96/ .

Таким чином, судом встановлено, що підстави, які були перешкодою для нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 на цей час усунені, однак правовстановлюючий документ не отримана, є наявні підстави для задоволення позову /а.с.51/.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також з урахуванням визнання позову відповідачем та визнання позовних вимог третьої особи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 та позовні вимоги третьої особи ОСОБА_3 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218,1233, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 65010, АДРЕСА_4/ право власності на 475/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 21.03.2013 року.

Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 65065, АДРЕСА_5/ право власності на 525/1000 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м,

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.