БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/161/13- ц
Провадження № 6/497/28/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.18 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, в особі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 звернулась до суду та просить:

- задовольнити заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

- вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, площею 0,0957 га, кадастровий номер :02:001:2208, цільове призначення - для будівництва та обслуговування земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, с.Фонтанка, вул. Запорізька, №58, яке не зареєстроване в установленому Законом порядку та знаходиться в іпотеці ТОВ "ОТП Факторинг Україна" при примусовому виконанні виконавчого листа № 497/161/13-ц від 12.06.2013 року виданого Болградським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № ML-501/249/2007 від 20.12.2017 року на загальну суму 4 711 725.31 гривен.

Заявник мотивує вимоги тим, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист № 497/161/13-ц, виданий Болградським районним судом Одеської області 12.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-501/249/2007 від 20.12.2007 року у розмірі 4 711 725.31 гривен. Боржник рішення суду самостійно не виконує, право власності на земельну ділянку належну ОСОБА_1, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Фонтанка, вул.Запорізька, 58, площею 0.0957 га, кадастровий номер :02:001:2208 не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем.

Статтею 440 КПК України врегульовано питання звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвалою судді від 03.07.2018 року прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 20.07.2018 року о 13:00 годині (а.с.37).

Усі учасники судового розгляду повідомлялися згідно вимог чинного законодавства (а.с.38, 43). Повідомлені належним чином (а.с.39, 40, 84-85)

В судове засідання державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 не зявилася, про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином. Надіслала до суду клопотання про проведення судового розгляду у її відсутність (а.с.44).

Дослідивши матеріали заяви (подання), перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин.

Судом під час судового розгляду досліджено копію засвідчену належним чином матеріалів виконавчого провадження ВП № 52388931 (а.с.49-83), та встановлено, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист № 497/161/13-ц, виданий Болградським районним судом Одеської області 18.09.2013 року 12.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-501/249/2007 від 20.12.2007 року у розмірі 4 711 725.31 гривен (а.с.3-4, 46-47).

28.09.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №52388931, виданим Болградським районним судом Одеської області 12.06.2013 року (а.с.5, 50).

10.10.2016 року постанову про відкриття виконавчого направлено боржнику до виконання замовною кореспонденцією зі зворотним повідомленням (а.с.51-56).

Постановою державного виконавця від 28.09.2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6, 58).

Боржник рішення суду самостійно не виконує.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що:

- за адресою постійного місця реєстрації божника: АДРЕСА_3 майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с.59);

- на обліку в Пенсійному фонді України не перебуває, та ніякий вид пенсії не отримує (а.с.67), не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, відомості про останнє місце роботи відсутнє (а.с.68);

- в Державній фіскальній службі України як платник податків ОСОБА_1 не обліковується (а.с.69, 70);

- боржник не володіє значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) (а.с.7, 76);

- трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини сільськогосподарської техніки, інших механізмів в Одеській області за ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с.8, 75).

За повідомленням Головного управління держгеокадастру в Одеській області за боржником ОСОБА_1 не зареєстровані земельні ділянки (а.с.9-10, 77-78).

Представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на імя державного виконавця подано заяву, якою повідомлено про укладення договору іпотеки б/н від 22.12.2007 року, за яким ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.103 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, вул. Запорізька, №58, яка стане власністю Іпотекодавця в майбутньому (а.с.11, 60).

Так, дійсно 22 грудня 2007 року було укладено договір іпотеки між ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), предметом якого є земельна ділянка з земель житлової громадської забудови загальною площею 0.103 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради, с.Фонтанка, вул. Запорізька, 58 (а.с.14-21).

Згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 2007 року, посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_4 продавець, передала у власність, а покупець - ОСОБА_1 прийняв у власність земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови площею 0.103 га за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Фонтанської сільської ради, с.Фонтанка, вул. Запорізька, 58, кадастровий номер :02:001:2208 (а.с.22, 63-64, 65).

Даний договір купівлі-продажу зареєстрований в Державному реєстрі правочинів (а.с.24, 66-67).

Право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 підтверджувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 670930 від 11.12.2007 року (а.с.23, 61).

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру іпотек, встановлено, що боржником ОСОБА_1 укладено іпотечний договір з ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Предметом іпотеки є земельна ділянка за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський), с. Фонтанка, вул. Запорізька, № 58, площею 0,103 га, кадастровий номер :02:001:2208, підстава обтяження: договір іпотеки.

Таким чином, фактичний перехід права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський), с. Фонтанка, вул. Запорізька, № 58, площею 0,103 га, кадастровий номер :02:001:2208 до ОСОБА_1 підтверджується вище названим договором купівлі продажу від 20.12.2007 року, який міститься в матеріалах справи.

Але, згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нерухоме майно не зареєстровано.

З огляду на зазначене, право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський), с.Фонтанка, вул. Запорізька, № 58, площею 0,103 га, кадастровий номер :02:001:2208 не зареєстровано за боржником ОСОБА_1 в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем за виконавчим листом № 1522/5447/12, виданим Приморським районним судом м. Одеси 18.09.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завдання органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконані і не втратили своєї законної сили.

Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

Судове рішення це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення. За приписами ст.129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами., прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст.50 Закон №1404-VІІІ передбачено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч. 4 Закон №1404-VІІІ у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Так, державний виконавець у своїй заяві порушує питання про звернення стягнення на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район (колишня назва Комінтернівський), с. Фонтанка, вул. Запорізька, № 58, площею 0,103 га, кадастровий номер :02:001:2208 за боржником ОСОБА_1

За змістом ч.10, 11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на спірне нерухоме майно шляхом укладення договору купівлі-продажу, який також досліджувався в ході розгляду справи, разом з тим, не зареєстрував у встановленому законом порядку, що позбавляє державного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на спірне нерухоме майно. А враховуючи, що судове рішення боржником не виконане, проте державний виконавець, у свою чергу, зобов'язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, наявні підстави для задоволення заяви останнього.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, що боржником у добровільному порядку вимоги стягувача не задоволено, суд вважає за необхідне задовольнити заяву державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.ст.1, 4, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту Закон №1404-VІІІ) ст.ст.440 ЦПК України, ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд,

У Х В А Л И В :

Подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

В порядку виконання виконавчого листа № 497/161/13-ц, виданого Болградським районним судом Одеської області від 12.06.2013 року, надати дозвіл державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, с.Фонтанка, вул. Запорізька, №58, площею 0,0957 га, кадастровий номер :02:001:2208, право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку за боржником.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Болградський районний суд Одеської області за правилами, встановленими в ст.ст.354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.В.Кодінцева