Провадження № 2/522/3614/18
УХВАЛА

16 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТЗОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТЗОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Ільченко Н.А..

Ухвалою суду від 24.10.2017 року провадження у справі було відкрито.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року №901/0/15-18 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Ільченко Н.А. Іванової О.І., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 29.05.2018 року справу було прийнято до провадження та справу призначено до розгляду на 27.08.2018 року.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року було розглянуто та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

25.09.2018 року від представника відповідача до суду надійшли пояснення, в прохальній частині яких вони просили передати дану цивільну справу на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю. Також просили залишити позов без руху у звязку з несплатою позивачем судового збору.

08.10.2018 року розгляд справи був відкладений на 16.10.2018 року у звязку з неявкою сторони позивача.

У судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_3 (по довіреності від 11.05.2017 року) наполягав на передачі справи за підсудністю до іншого суду, мотивував тим, що вони розташовані за наступною юридичною адресою: Львівська обл.., Сколівський район, смт Славське, вул. Івана Франка, буд. 14-а; місце заподіяння шкоди це Одеська обл.., Біляївський р-н, с/рада Усатівська, автодорога обхідна м. Одеса, 21 км +400м. Вважає, що позов має бути подано або ж за місцем знаходження відповідача, або ж за місцем заподіяння шкоди. Також вважає, що на дані правовідносини положення Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються, а тому позов ОСОБА_1 має бути залишений без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 (по ордеру серії ОД №176373 від 25.09.2017 року) заперечували проти задоволення клопотань сторони відповідача та просили відмовити. Представник позивача посилалась на те, що позивач звільнений від сплати судового збору саме на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», а позов предявлений за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (тобто за місцем проживання позивача), що відповідає положенням ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні у судовому засіданні, приходить до наступних висновків.

У своєму позові позивач посилається на порушення його прав згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до ч.5 ст. 28 ЦПК України (діючого на теперішній час) позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Аналогічне положення було передбачено у ч.5 ст. 110 ЦПК України, діючого на час подання позивачем відповідного позову.

З копії паспорту позивача, наявного у матеріалах справи, вбачається, що він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Приморського району м. Одеси.

Таким чином, суд вбачає, що позивачем було дотримано вимоги ЦПК України та предявлено позов до належного підсудного суду, а отже і підстав для передачі даної справи на розгляд іншого суду (за місцем знаходження відповідача, або ж за місцем заподіяння шкоди) судом не встановлено.

Також, Верховний Суд, проаналізувавши норми Законів "Про судовий збір" (N 3674-VI від 08.07.2011 р.) та "Про захист прав споживачів" (N 1023-XII від 12.05.91 р.), дійшов висновку, що сама по собі відсутність категорії споживачів у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що вони не мають такої пільги, оскільки її встановлено спеціальним щодо споживачів Законом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону N 1023-XII споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

21 березня 2018 року ОСОБА_5 Верховного Суду ухвалила рішення, в якому визнала, що позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" (N 1023-XII від 12.05.91 р.) не лише в суді першої інстанції.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову та твердження сторони відповідача про те, що до спірних правовідносин сторін норми Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотань сторони відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 11-13, 28, 42, 43, 48, 76-81, 89, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудність до іншого суду відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без руху відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 17.10.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.