Справа № 357/4476/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,
при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування АДРЕСА_1 звільнити його від сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину являється власником АДРЕСА_1. В належній йому квартирі зареєстрована відповідач по справі, його бувша співмешканка. Проте з 2012 року фактично вона не проживає за цією адресою та не несе витрат по оплаті комунальних послуг. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає виписатися, а він не має можливості оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, тому вимушений звенутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до наявної у справі копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2014 року виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з АДРЕСА_1.
Згідно копії довідки про місце проживання та склад сім`ї від 25.01.2018 року № 517, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2.
08.08.2018 року головою ТВК "Першотравневець" складено акт № 1 про те, що у АДРЕСА_1 фактично не проживає, більше ніж три роки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з наведеного, при доведеності не проживання без поважних причин відповідача більше року у будинку він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі цієї статті.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї власника права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу чиняться будь-які перешкоди у проживанні в спірному будинку, а також відсутні дані про наявність будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом. Відповідач не надала доказів поважності причин відсутності у житловому приміщенні понад встановлений строк, тому вимоги позовної заяви в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення до Апеляційного суду Київської області.

СуддяА. Ю. Цуранов