АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/542/18 Номер провадження 22-ц/786/1839/18Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника Білецьківської сільської ради ОСОБА_2

представника Головного управління ДФС у Полт. обл. Боровик Ю,Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2018 року

по справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту користування земельною ділянкою, залишено без розгляду.

Розяснено заявнику право подати позов на загальних підставах.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_3, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування та недоведеність обставин справи, просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити факт користування ОСОБА_3 земельною ділянкою в загальному розмірі 3,54га, наданою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у постійне користування рішеннями Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.09.2000 року, від 22.12.2000 року та від 26.12.2001 року для ведення особистого підсобного господарства, розташованою на території Білецьківської сільської ради, с. Новоселівка Кременчуцького району, в кутах.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення, якими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було виділено в користування земельні ділянки, є чинними, ніким не оскаржувались та не є скасованими. Тобто, в даній справи є лише факт користування земельною ділянкою, який необхідно встановити для того, щоб ОСОБА_3 міг реалізувати свій обовязок по сплаті податку за користування земельною ділянкою. З урахуванням наведеного вказує, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд не зясував, що чинним законодавством чітко передбачено обовязок землекористувача сплати податку за користування землею з дня виникнення у останнього права користування земельною ділянкою.

Також, зазначає, що суд першої інстанції, не розглянувши по суті заяву про встановлення факту користування земельною ділянкою, не дослідивши докази фактичного користування заявником земельними ділянками, постановив ухвалу, якою фактично визнав відсутність у заявника права користування земельною ділянкою, а також проігнорував те, що в даній заяві юридичним фактом, який необхідно встановити, є не право користування, а факт користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з заявою, в якій прохав встановити факт користування гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельною ділянкою в загальному розмірі 3,54 га, що розташована на території Білецьківської сільської ради, с. Новоселівка Кременчуцького району, в кутах, надану рішеннями Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.09.2000 року, від 22.12.2000 року та від 26.12.2001 року для ведення особистого підсобного господарства (а.с.2-4).

Ухвалою Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.05.2018 року прийнято заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Головне управління Державної фіскальної служби України, Білецьківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту користування земельною ділянкою до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.18).

07.06.2018 року на адресу місцевого суду надійшла заява представника Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_2 про залишення заяви ОСОБА_4 ,В.І. без розгляду. В обґрунтування даної заяви зазначалось, що сільська рада мала право прийняти рішення про надання землі у користування лише після дотримання певного порядку, чого вчинено не було, заявник не отримав державного акту на відповідне право користування, вказані рішення Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.09.2000 року, від 22.12.2000 року та від 26.12.2001 року були передчасними та незаконними, відповідно земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали неправомірно та з порушенням установленого порядку для їх надання (а.с.30-33).

В подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу про залишення даної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Залишаючи дану заяву без розгляду місцевий суд виходив із того, що у справі наявний спір про право на земельну ділянку, факт користування якою просить встановити ОСОБА_3, тому, у відповідності до ч.4 ст.315 ЦПК України заяву необхідно залишити без розгляду, роз'яснивши заявнику право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року №5 роз'яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як убачається з абзацу 3 пункту 2 у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням шістнадцятої сесії 23 скликання Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про надання земельних ділянок громадянам у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства» від 29.09.2000 року, надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства земельні ділянки громадянам, зокрема ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,79 га в кутах (а.с.7).

Рішенням сімнадцятої сесії 23 скликання Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про збільшення розмірів земельних ділянок для ведення особистих підсобних господарств» від 12.12.2000 року, збільшено розміри земельних ділянок для ведення особистих підсобних господарств гр. ОСОБА_4 на 1,75 га (а.с.8).

Рішенням двадцять четвертої сесії 23 скликання Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про надання земельної ділянки площею 1 га в постійне користування ОСОБА_3І.» від 26.12.2001 року, надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 1га в с. Новоселівка /кути/ гр. ОСОБА_3 (а.с.9).

Зі змісту відповіді Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.02.2018 року №546/П/16-31-13-02-21 вбачається, що відомості про право користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельними ділянками в загальному розмірі 2,54 га (0,79+1+1,75 га), наданих останнім на підставі вказаних вище рішень сільської ради, не містяться в автоматизовані інформаційній системі ДФС України (а.с.11).

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що у разі встановлення даного факту, останній породжуватиме для ОСОБА_3 можливість отримання права на звернення до відповідних органів, для вчинення дій щодо реєстрації права користування земельними ділянками, яке, як убачається з аналізу матеріалів справи, є спірним, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для залишення даної заяви без розгляду, оскільки в ній вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішення, якими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було виділено в користування земельні ділянки є чинними, ніким не оскаржувались та не є скасованими, а в даній справі лише вирішується питання про факт користування земельною ділянкою, який необхідно встановити для того, щоб ОСОБА_3 міг реалізувати свій обовязок по сплаті податку за користування земельною ділянкою, є безпідставними, оскільки обовязковою умовою для встановлення юридичних фактів є їх безспірність, що в даному випадку не є таким.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції, не розглянувши по суті заяву про встановлення факту користування земельною ділянкою, не дослідивши докази фактичного користування заявником земельними ділянками, постановив ухвалу, якою фактично визнав відсутність у заявника права користування земельною ділянкою, не відповідає матеріалам справи, оскільки в оскаржуваній ухвалі було розяснено заявнику його право на звернення суду з відповідним позовом в загальному порядку (позовне провадження).

Твердження апелянта стосовно того, що в даній заяві юридичним фактом, який необхідно встановити, є не право користування, а факт користування земельною ділянкою, не може розцінюватися як підстава для скасування правильної по суті ухвали місцевого суду, оскільки визнання факту користування земельною ділянкою може породити для відповідача відповідне право, яке є спірним та не визнається заінтересованими особами.

За таких обставин ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги її висновків не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1