РІШЕННЯ

іменем України

05 вересня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу № 426/13318/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, -

Встановив :

У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 1999 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають трьох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом з нею. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дітей, проте після досягнення повноліття дочкою ОСОБА_6, відмовився сплачувати аліменти. Донька на даний час навчається на другому курсі Чорноморського морського коледжу. Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судових засіданнях сторони участі не брали, надавши письмові заяви відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, а відповідач в свою чергу позов визнав. Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Який за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 18 квітня 2018 року (справа № 426/3319/18) розірвано (а.с.11). За рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2018 року (справа № 426/838/16-ц) ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду, а саме з 17 лютого 2016 року, та до досягнення повноліття найстаршою дитиною. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача ОСОБА_2 (а.с. 2 копія свідоцтва про народження), яка навчається в НТЦ на базі ЧМК ОНМУ по спеціальності «Комерційна діяльність» на ІІ курсі з 01 вересня 2016 року по 28 червня 2019 року з 3-х річним терміном навчання, денна форма навчання за держзамовленням (а.с. 4). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На момент подачі позову донька ОСОБА_3 досягла повноліття та як встановлено в процесі розгляду справи відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на її навчання. ОСОБА_3 немає 23 років, вона навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, її мати позивач ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді продавця та її дохід 6 місяців (з січня 2018 року по червень 2018 року) складає 17451 грн. 05 коп. та матеріально утримує доньку, дохід відповідача ОСОБА_2 в період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 складає 86061 грн. 45 коп., слід вважати встановленим, що позивач потребує матеріальної допомоги на час навчання їх доньки. Однак суд, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача на утриманні якої перебуває дитина, що продовжує навчання, матеріальне становище платника аліментів та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, не погоджується з позивачем щодо розміру аліментів ? усіх доходів відповідача, оскільки останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджено рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2018 року (справа № 426/838/16-ц), у звязку з чим суд вважає достатнім визначити частку в меншому розмірі, а саме 1/8 доходу відповідача на утримання дитини, яка продовжує навчання. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дочки, яка продовжує навчання. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, необхідно покласти судовий збір на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягнувши визначену судом суму в дохід держави. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп. пропорційно розміру задоволених вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 223, 264, 430 ЦПК України, суд, -

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання - задовольнити частково. Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме 08 травня 2018 року, до припинення ОСОБА_3 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В іншій частині позову - відмовити. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Попова