233 № 233/2996/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Клугер Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому зазначила, що є власницею будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області. В зазначеному будинку зареєстрований її син - відповідач по справі, який більше семи років за вказаною адресою не проживає, оскільки змінив місце проживання. Оскільки ОСОБА_2 понад один рік без поважних причин не мешкає в будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням вказаного будинку та примусово зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки реєстрація відповідача має наслідком нарахування надмірних комунальних послуг та порушує її права як власниці на вільне володіння та розпорядження належним майном.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні по суті за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи по суті у підготовчому судовому засіданні за його відсутності, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1, не заперечує проти визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка, оскільки добровільно не мешкає за цією адресою з 2011 року.

Оскільки позов визнаний відповідачем, суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України дійшов висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження.

З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, Мартенівська, 44, що підтверджується копією наявного матеріалах справи договору купівлі-продажу від 04 грудня 2002 року (а.с.33-34).

В зазначеному будинку, окрім власниці, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» № 82 від 24 травня 2018 року (а.с.35) та копією будинкової книги за адресою: м.Костянтинівка, вул.Мартенівська, 44 (а.с.38-40) .

Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 24 травня 2018 року ОСОБА_2 не мешкає в будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка з листопада 2011 року (а.с.36).

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.

Дослідивши вищевикладені докази у сукупності та зясувавши позицію відповідача ОСОБА_2, який визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що відповідач з власної волі змінив своє місце проживання, понад один рік без поважних причин не мешкає в будинку, належному позивачці ОСОБА_1, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, отже ОСОБА_2 слід визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки не грунутуються на законі з огляду на те, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Приймаючи до уваги наведене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

В силу ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст. ст. 150 ЖК України, ст.ст.317, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України керуючись ст. ст. 4,19, 200, 259,263, 264, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя