Справа № 739/849/18
Номер провадження 2/739/322/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді - Кочура О.О.,

за участі секретаря- Худорба Р.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування вона є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2, яка рішенням Новгород-Сіверської міської ради від 13.10.2015 року була перейменована в АДРЕСА_2. У належному їй будинку зареєстрована як така, що постійно там проживає відповідачка ОСОБА_2, яка доводиться їй донькою. Проте відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку вже більше року, вона одружена з громадянином Німеччини та фактично проживає в Німеччині. Наявність реєстрації відповідача в належному позивачу житловому приміщенні перешкоджає їй користуватися житловим приміщенням (отримувати субсидії на оплату комунальних послуг). В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити та повідомила суду про те, що вона є власником будинку по АДРЕСА_2. ЇЇ повнолітня донька ОСОБА_2 вже багато років , а саме з 2010 року не проживає за місцем реєстрації у зв'язку з переїздом до Німеччини, де вона має вид на проживання. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, на електронну адресу Новгород-Сіверського районного суду 01.08.2018 року з мобільної пошти Mail.Ru від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява, що ОСОБА_2 просить виписати її із домової книги на АДРЕСА_2 у ОСОБА_1, оскільки вона вже багато років проживає в Германії. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та долідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 21.03.1996 року та реєстраційного запису №329 Новгород-Сіверського бюро технічної інвентаризації від 21.03.1996 року, власником ? частини житлового будинку за адресою : АДРЕСА_2 власником є ОСОБА_4 ( а.с.4-6). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, 23.08.1997 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5, про що було зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 68 від 23.08.1997 року, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині - «ОСОБА_4» (а.с.12). Згідно рішення 49 сесії Новгород-Сіверської міської ради від 13.10.2015 року про перейменування вулиць та провулків у м. Новгород-Сіверський, вулиця Петровського перейменована на АДРЕСА_2 (а.с.15). Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 05.08.2009 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується довідкою про місце проживання особи про за відомостями Відділу державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та записами в будинковій книзі позивача, а також довідкою про склад сім'ї або зареєстрованому у житловому приміщенні (будинку) осіб (а.с. 7,9, 18-19). Також встановлено, що з 2010 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом депутата Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_6, складеним в присутності сусідів-свідків: ОСОБА_7, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_8, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та відомостями з посвідки на проживання та свідоцтва про шлюб з ОСОБА_9 (а.с.8,10,11). Стаття 405 ЦК України визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження відповідач є донькою позивача (а.с.13). Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад вісім років, тобто з 2010 року по теперішній час, виявила бажання та погодилась на визнання її такою, що втратила право на користування житлом (а.с. 22), домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 втратила право на користування житлом позивача. Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 206, 259, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житлом в житловому будинку АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура