Провадження №2/760/7124/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про відмову у відкритті провадження в справі /

08 жовтня 2018 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 3-і особи:Старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет О.В., Публічне акціонерне товариство» ВіЕС Банк» про визнання недійсним Звіту про вартість земельної ділянки, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недійсним Звіт та Висновок про оцінку земельної ділянки, сформований 11 липня 2018 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження.

В відкритті провадження в справі має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

З точки зору цивільного процесуального законодавства предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Предмет позову характеризує те, на що спрямований позов і випливає з матеріально-правовиих відносин.

Підстава позову - це юридичні факти, на основі яких позивач обгрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріапльного права.

Зі змісту позову вбачається, що вона встановленим законом елементам у цій частині не відповідає, оскільки матеріально-правовий спір та матеріально-правова вимога позивача до відповідача відсутні.

Відповідно до п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (зі змінами та доповненнями) у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано Розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч.1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, порушення позивачем встановленого законом порядку звернення до суду за вирішенням спору про оцінку майна, вчиненого в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду, встановленого законом порядку його оскарження, а саме шляхом оскарження дій державного виконавця в порядку Розділу VII ЦПК України, а також неврегульованості законом дій суду при отриманні позовної заяви з таким предметом, суд приходить до висновку про відмову в відкритті провадження в справі.

Керуючись ст. 8 ЦК України, ст. ст. 4,5, ч.9 ст.10, 447, 448 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 3-і особи:Старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шеремет О.В., Публічне акціонерне товариство» ВіЕС Банк» про визнання недійсним Звіту про вартість земельної ділянки відмовити.

Роз»яснити позивачу право звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку Розділу VII ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. А. Шереметьєва