АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/5315/17 Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І. В.
Провадження № 22-ц/790/4262/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, пов'язані із застосуванням Закону України "Про захист прав споживачів"
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 наухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року (суддя Бондарєва І.В.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», третя особа: приватний нотаріус ХМНО Хащіна Наталія Вячеславівна про визнання договорів недійсними,

встановив :

20 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до до ПАТ «Радикал Банк», третя особа: приватний нотаріус ХМНО Хащіна Наталія Вячеславівна про визнання договорів недійсними.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.11.2017 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2017 р. задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 03 липня 2018 року просить її скасувати та справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Вказала, що судові повістки на 17.04.2018 року та 24.05.2018 року на її адресу не надходили та нею не отримувались. Тому суд позбавив позивача на реалізацію конституційних гарантій щодо справедливого та відкритого розгляду справи у відкритому судовому засіданні, що не може свідчити про дотримання принципу справедливості, об'єктивності та всебічності судового процесу.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позов ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні рекомендовані поштові повідомлення, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.

Суд першої інстанції послався на те, що, справа неодноразово призначалася до розгляду, а саме на 15.01.2018 року, 05.02.2018 року,12.03.2018 року, 04.04.2018 року, 17.04.2018 року, 24.05.2018 року. Судові повістки на 17.04.2018 року та 24.05.2018 року позивач та його представник не отримали і вони були повернуті «за закінченням строку зберігання, доказів поважності причини своєї в судові засідання ані позивач, ані представник позивача до суду не надали.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання, призначене на 04.04.2018 року, не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду представник позивача повідомлявся заздалегідь і належним чином (а.с.101), позивач про поважність причини неявки не повідомила, представника позивача надав до суду заяву про перебування у відрядженні та неможливості участі у розгляді справи, у зв'язку з чим судовий розгляд було відкладено.

Судова колегія апеляційного суду не погоджується з тим, що у судове засідання, яке було призначено на 17.04.2018 року та на 24.05.2018 року, позивач та представник позивача не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду позивач повідомлявся заздалегідь і належним чином, проте про поважність причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим судовий розгляд було відкладено.

Відповідно доч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність доказів про те, що позивач втратив інетерес до її розгляду. Належних і допустимих доказів на підвтредження того, що вона умисно не отримувала судові повістки, внаслідок чого двічі поспіль не з'явилася у судові засідання - матеріали справи не містять, надіслані судом на адресу позивача повістки на 17.04.2018 року та 24.05.2018 року повернулися без вручення з відміткою «за закінченням строку зберігання», які не свідчать про те, що ОСОБА_3 відмовила від їх отримування або що вона умисно їх не отримала і в цьому питанні зловживала своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні.

Посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яке суд застосовує як джерело права, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження - у даному випадку є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 128 ЦПК України позивач та її представник належним чином не повідомлені про судові засідання.

Тому за відсутності підтвердження таких даних у суду не було підстав вважати, що був дотриманий передбачений у ст. 128 ЦПК України порядок судового виклику позивача, що є необхідною умовою для застосування положень п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК Українита для застосування вищевказаних норм цивільного процесуального закону про залишення позову без розгляду. Висновки суду з цього приводу ґрунтуються на припущеннях, що відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не допускається.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду справа знаходиться з 30 листопада 2017 року і до теперішнього часу не розглянута.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції були порушені вказані норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, то відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 376 ЦПК України колеггія суддів скасовує оскаржувану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2018 року апелянту було відстрочено сплату судового збору у сумі 352 грн.40 коп. до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на ПАТ «Радикал Банк».

Керуючись ст.ст. 268, п. 6 ч.1 ст.374, ст.ст. 381-384, 388-392 ЦПК України, та пунктом 8 частини першої Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року -скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Радикал Банк», третя особа: приватний нотаріус ХМНО Хащіна Наталія Вячеславівна про визнання договорів недійсними- направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», , (Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Леніна, б.2В) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 352 грн.40 коп. на рахунок Апеляційного суду Харківської області: 0012; отримувач коштів: УК в Основ'янському районі м. Харкова 22030101; код отримувача (код за ЄРПОУ): 37999628 ;банк отримувача:Казначейство України (ЕАП) ;код банку отримувача (МФО): 899998 ;код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8, Апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2018 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

П.В.Кісь.