Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/1318/18Головуючий у 1-й інстанції Колодіна Л.В.
Пр. № 22-ц/778/3011/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» про накладення арешту та відновлення постачання електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною заявою в порядку ст. 151-152 ЦПК України, в якій просив накласти арешт на використання ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» спірного договору №3127043 від 30.03.2009 та відновити постачання електричної енергії в повному об'ємі за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вулиця Маяковського 8, відповідно з вимогами Закону України «Про електроенергетику».

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2018 року (а.с. 12) позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто останньому.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 16-30) просив ухвалу судді суду першої інстанції у цій справі скасувати, розглянути та задовольнити його заяву.

З 15.12.2017 року набрала законної сила нова редакція ЦПК України, якою саме керувався суд першої інстанції при постановленні оскаржуємої ухвали, та якою має керуватись апеляційний суд при перегляді законності та обґрунтованості останньої у цій справі.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення (п. 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 20 липня 2018 року (а.с. 37), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 39).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі апеляційному суду у встановлений апеляційним судом 15-денний строк з дня отримання ним копії вищезазначеної ухвали апеляційного суду від 20.07.2018 року - 31.07.2018 року (а.с. 38) по 15.08.2018 року включно наданий не був.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце навантаження судді-доповідача та колегії суддів, яка має постійний склад, (в Апеляційному суді Запорізької області замість 71 судді за штатом фактично працює 20 суддів, з яких 13 суддів - у судовій палаті з розгляду цивільних справ).

У період з 18.08.2018 року по 19.08.2018 року включно мали місце вихідні дні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву позивача у цій справі, керувався ст. 185 ЦПК України та виходив із наступного.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.03.2018 року (а.с. 5) вищезазначена позовна заява була залишена без руху, позивачеві наданий строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

01.03.2018 року копія вказаної ухвали суду була надіслана позивачеві за адресою, вказаною в позовній заяві, але до суду першої інстанції повернувся поштовий конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був повідомлений належним чином про залишення його позовної заяви без руху, тому на підставі ст. 185 ЦПК позовну заяву визнав неподаною та повернув позивачу.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із вищезазначеною заявою в порядку ст. 151-152 ЦПК України (а.с.1-3).

Проте, ухвалою судді суду першої інстанції від 01 березня 2018 року (а.с. 5) вищезазначена позовна заява позивача у цій справі була залишена без руху, позивачеві наданий строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки, позовна заява позивача, на думку судді суду першої інстанції, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- позивачем не викладено зміст позовних вимог, а саме: не зрозуміло, чи звертається позивач із заявою про забезпечення позову, чи позивач звертається з позовною заявою. Заявляючи вимоги про накладення арешту та відновлення постачання електричної енергії позивач керується ст.ст.151,152 ЦПК України. Вимоги цих статей передбачають зміст і форму заяви про забезпечення позову та порядок її подання, при цьому в заяві зазначені сторони - позивач та відповідач;

- в заяві позивач просить відновити постачання електричної енергії в повному об'ємі посилаючись на те, що відповідач ухиляється від укладення з ним договору про постачання електричної енергії, що підтверджується численними його заявами на протязі 2017 року. Однак, надати правову оцінку вищевикладеним обставинам не вбачається можливим, оскільки жоден з документів, на які посилається позивач, до заяви не доданий;

- в заяві позивач посилається на протизаконність договору №3127043 від 30.03.2009 та на неправомірність дій відповідача щодо неукладення з ним договору про постачання електричної енергії, однак заявлені позивачем вимоги не містять вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними та визнання договору №3127043 від 30.03.2009 протизаконним;

- до заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з заяви не вбачається.

Відповідно до ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно п.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви не майнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні та у фіксованому розмірі. Оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

Встановлено, що судом першої інстанції копія вищезазначеної ухвали судді суду першої інстанції від 01 березня 2018 року про залишення без руху позовної заяви позивача у цій справі надсилалась позивачеві саме за адресою, вказаною у позовній заяві позивача (а.с. 1).

Проте, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що вказана копія вищезазначеної ухвали судді суду першої інстанції від 01 березня 2018 року була отримана позивачем ОСОБА_2 взагалі.

Належні, допустимі докази отримання копії вказаної ухвали ОСОБА_2 у матеріалах цієї справи відсутні.

Конверт із копією вищезазначеної ухвали, що надсилався ОСОБА_2 судом першої інстанції, повернувся до суду першої інстанції без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 8-11).

Таким чином, для ОСОБА_2 строк для усунення недоліків його вищезазначеної заяви станом на час постановлення оскаржуємої ухвали судді суду першої інстанції від 02 квітня 2018 року про повернення позовної заяви позивачеві ще не міг настати та не настав.

Проте, поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, при вищевикладених обставинах є вимоги ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, про розгляд його вищезазначеної заяви апеляційним судом по суті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, в силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 6 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

При розгляді суд першої інстанції має звернути увагу на те, що ОСОБА_2, як інвалід ІІ групи довічно (а.с. 25), в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної заяви, яка подана в порядку ст. 151-152 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, (заява про забезпечення позову), така заява може бути подана до подачі позовної заяви - в порядку ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України, в силу вимог ст. 152 ч. 9 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2, як інвалід ІІ групи довічно (а.с. 25) в силу вимог Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 141, 367, 368- 369, 371-371, ст. 374, ст. 379, 381-384, 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 квітня 2018 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 20.08.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.