Справа № 487/7255/15-ц
Провадження № 2-ві/487/5/18
У Х В А Л А

10.09.2018 року м. Миколаїв

м. Миколаїв

головуючого судді - Притуляк І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Ільченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Павлової Ж.П. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визначення договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,

встановив:

У проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визначення договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя

05.09.2018 року представник відповідача заявив клопотання про відвід судді Павлової Ж.П.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року провадження по справі було зупинено, вирішення питання про відвід судді було передано на розгляд іншому судді, який визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018 року заяву про відвід судді Павловій Ж.П. було передано на розгляд судді Притуляк І.О.

05.09.2018 року представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Павлової Ж.П.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилався на наявність обставин, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді Павлової Ж.П. при розгляді справи, оскільки, як на його думку, суддею, безпідставно, з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства відмовлено у заявлених ним клопотаннях щодо призначення експертизи та оголошення перерви у розгляді справи для надання можливості ознайомлення з повним текстом ухвали, що у свою чергу свідчить про обмеження його процесуальних прав.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Підстави для відводу судді визначено статею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відводу судді, представник відповідача ОСОБА_1 фактично не погоджується та оспорює правомірність та законність постановлення суддею процесуального рішення (ухвали).

За положеннями ст..36 ч.4 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді,зокрема, не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи обєктивний критерій, слід зясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви обєктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та зясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

Судом не встановлено, будь-яких обставин, які б свідчили про необ'єктивність, упередженість або безсторонність судді до будь-кого з учасників справи, а відтак суд вважає, що суддя Павлова Ж.П. забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності при розгляді справи, таким чином заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Павлової Ж.П. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк