Провадження № 2/712/2039/18
Справа № 712/8836/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ПИРОЖЕНКО С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ПАМІР-А», Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання вимоги безпідставною, визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання безпідставною та такою, що не підлягає виконанню, вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) без дати та номеру реєстрації Приватного підприємства «ПАМІР-А», адресовану ОСОБА_1, та визнання недійсними правочинів, на підставі яких від ПАТ «Дельта-Банк» до ПП «ПАМІР-А» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 31/К-05 від 29 грудня 2005 року та договором іпотеки № 31/Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року.

За приписами ч.1 ст.1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 1 ГПК, Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязань, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; інші справи у спорах між субєктами господарювання.

Відповідно до пункту 1 підпункту 1.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» з урахуванням приписів статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України справи зі спорів, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, розглядаються господарськими судами за одночасної наявності двох умов: якщо ці спори виникають з цивільних (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України) або господарських (стаття 3 Господарського кодексу України) відносин, у тому числі з корпоративних, та суб'єктний склад сторін спору відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати безпідставною та такою, що не підлягає виконанню, вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) Приватного підприємства «ПАМІР-А», адресовану ОСОБА_1, та визнати недійсними правочини, на підставі яких від ПАТ «Дельта-Банк» до ПП «ПАМІР-А» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 31/К-05 від 29 грудня 2005 року та договором іпотеки № 31/Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року, а саме: договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений 22 березня 2018 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПП «ПАМІР-А».

Отже, правочини, які просить визнати позивач недійсними, укладені між юридичними особами.

Крім того, з матеріалів справи, зокрема з Іпотечного договору № 31/Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року (з наступними змінами та доповненнями), а також договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений 22 березня 2018 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПП «ПАМІР-А» вбачається, що ОСОБА_1 зазначений як Приватний підприємець.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу п.14 Постанови Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив, що спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових,житлових чи інших правовідносинах, що немає ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

Враховуючи суб'єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, слід дійти висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а є спором, який відноситься до справ господарської юрисдикції та повинен вирішуватися шляхом подання відповідного позову у порядку господарського судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 258-260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Приватного підприємства «ПАМІР-А», Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання вимоги безпідставною, визнання правочинів недійсними.

Роз'яснити позивачу право на звернення до Господарського суду Черкаської області з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м ОСОБА_2ПИРОЖЕНКО