Справа № 203/1759/18
Провадження № 2/202/1845/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Кухтін Г.О.,

за участю секретаря - Кишковар Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у травні 2018 року звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Згідно ухвали судді від 07.06.2018 року цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що її мати ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано 18.01.2005 року. Від цього шлюбу народилася донька - (позивачка) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю. 30.08.2016 року позивачка змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Відповідач з 22.05.2017 року ухиляється від сплати аліментів, іншої матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з тим, що позивачка, навчається в Придніпровській Державній Академії будівництва та архітектури, та потребує матеріальної допомоги, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі ? частки заробітної плати до закінчення нею навчання.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 05.09.2018 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила стягнути аліменти.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 04.09.2018 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо стягнення аліментів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, батьками позивачки являється ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Шлюб було розірвано 18.01.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу змінено прізвище на «ОСОБА_3».

30.08.2016 року позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 виданий Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно копії довідки № 49 від 04 квітня 2018 року ОСОБА_1 являється студенткою Придніпровської Державної Академії будівництва та архітектури.

Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Як зазначено уст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За положеннями ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач в зв'язку з матеріальним становищем взмозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Відповідно до ч. 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Керуючись статтями , 180-183, 198, 200 Сімейного Кодексу України та статтями ст. ст. 4, 10-13, 19, 43, 76-81, 81, 89, 95-96, 141, 258-259, 263-265, 280, 282, 284, 287-289 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (49017, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (49017, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Кухтін