Провадження № 2/369/3715/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Дубас Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Раситюк М.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2005 року, шлюб зареєстровано Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №191. Від подружнього життя у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних стосунків відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина.

Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? усіх видів його заробітку (доходу), починаючи із дня предявлення позову і до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а у випадку якщо син ОСОБА_4 після досягнення повноліття буде продовжувати навчання до досягнення ним 23 років.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач та його представник не заперечували проти стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення сином повноліття.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що 12 червня 2005 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №191, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ОК №004897.

Від подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_4, 12.09.2010року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК №166007.

Згідно довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 вересня 2018 року №1664 вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із нею за вищезазначеною адресою проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 30 вересня 2006року народження.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач є працездатним та відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з ОСОБА_2 та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою дитину на підставі описаних вище норм права, склад сім'ї, його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 29 серпня 2018 року і до досягнення повноліття.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на навчання сина ОСОБА_4 до досягнення ним 23-річного віку не підлягають до задоволення з огляду на нижченаведене.

Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, судом встановлено, що син сторін не досяг віку, який перевищує 18, не навчається, відтак не потребує у зв"язку з цим матеріальної допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення позовув цій частині.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підлягає до стягнення з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 29 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 жовтня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.