Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Лобановської С.М.,

за участю секретаря - Шевченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку скороченого провадження, в залі суду в смт. Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 червня 2011 року, із 1/3 до ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 10 червня 2011 року присуджено стягнення з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 часки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2011 року та до повноліття дітей.

На даний час їх син ОСОБА_2 досягнув повноліття та вже працює, а тому виплата аліментів на його утримання не здійснюється.

Враховуючи наведене, позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання, через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності усіх учасників справи на підставі наявних матеріалів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що з 10 січня 1998 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією рішення від 10 червня 2011 року. (а.с. 4)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 06 серпня 2013 року та копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2018 року, вбачається що позивач змінювала прізвище із «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». (а.с. 9,10)

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 14 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. (а.с. 2)

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 10 червня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 часки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2011 року та до повноліття дітей.

Наразі син позивача і відповідача по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, досягнув повноліття. Разом із тим їх неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує матеріальної допомоги в більшому розмірі, оскільки визначеної судовим рішенням суми недостатньо для належного та необхідного утримання дитини.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Близнюківської селищної ради вих. № 1411 від 26 червня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с. 11).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач як одержувач аліментів довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2011 роком, крім того зросли потреби в забезпеченні дитини, витрати на її утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач визнав позов в розмірі позовних вимог, доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу суду не надано, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів до ? частки заробітку (доходу) щомісячно з зазначенням гарантії, передбаченої ч. 2 ст. 182 СК України, а саме з приводу того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.180-182, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 10 червня 2011 року, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши розмір аліментів до ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт Близнюки Харківської області, паспорт серії НОМЕР_5 виданий 20 січня 1999 року Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп., який перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Виконавчий лист, виданий Близнюківським районним судом Харківської області по справі №2003/2-132/11 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь ОСОБА_5 - після набрання рішенням законної сили відкликати та повернути до суду, який його видав, для долучення до матеріалів цивільної справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Лобановська