Справа № 755/5514/16-ц
Провадження № 2/761/3216/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2016 року на адресу суду з Дніпровського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач з 01.07.2014 року здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1. 23.07.2014 року в газеті «Хрещатик» позивачем розміщено повідомлення, із пропозицією укладення договору шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням адреси та необхідного переліку документів. Разом з тим, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2012 року № 1972 є власником нежитлових приміщень, що знаходяться у будинку АДРЕСА_1 та відповідно є споживачем послуг з централізованого опалення. На основі Типового договору, позивачем підготовлено проект договору № 440419/1юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2014 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. 24.04.2015 року проект договору № 440419/1юр від 01.10.2014 року направлено на адресу відповідача. Однак, відповідач проігнорував пропозицію позивача, у зв'язку з чим договір до теперішнього часу є неукладеним. За таких обставин, оскільки відповідач ухиляється від укладення вказаного договору, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 26.04.2016 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою від 28.11.2017 року справа прийнята суддею Савицьким О.А до свого провадження.

Ухвалою від 26.03.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач з 01.07.2014 року здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1, що підтверджується переліком, затвердженим 20.08.2015 року Головою Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.02.2016 року № 54103333, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2012 року № 1972 є власником нежитлових приміщень, що знаходяться у будинку АДРЕСА_1.

23.07.2014 року в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивачем розміщено повідомлення, із пропозицією укладення договору шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням адреси та необхідного переліку документів.

На основі Типового договору, позивачем підготовлено проект договору № 440419/1юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2014 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок кореспондується з обов'язком виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч.1 ст. 206 ЦК України.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст. 640 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.04.2015 року проект договору № 440419/1юр від 01.10.2014 року про надання послуг направлено рекомендованим листом на адресу відповідача, однак останній проігнорував пропозицію позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем пропозиції укласти договір № 440419/1юр від 01.10.2014 року та відповідно факту відмови відповідача від підписання договору.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені ним у позовній заяві обставини щодо ухилення відповідача від укладення договору в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: