Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 712/8104/17

провадження № 61-45391ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скаргаОСОБА_1 на судові рішення.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі пропуску зазначеного строку ОСОБА_1 повинен звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, повною назвою судів, які їх ухвалювали та датою ухвалення судових рішень, навести підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також у порушення вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; не зрозуміло сформована прохальна частина касаційної скарги, оскільки

у вступній частині касаційної скарги зазначено, що касаційна скарга подається на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2017 року у справі № 712/8104/17 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 06 лютого 2018 року у справі № 712/8104/17, а в прохальній частині просить скасувати лише рішення Соснівського районного суду

м. Черкаси у справі № 712/8104/17.

Крім того, не вірно зазначено дату ухвалення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси, оскільки рішення районного суду винесено

16 листопада 2017 року, про що й зазначається у додатку до касаційної скарги як справа № 712/8104/17, а не 27 червня 2017 року, також не вірно зазначено судове рішення Апеляційний суду Черкаської області, який виніс 06 лютого 2018 року постанову, а не ухвалу, яке зазначено в касаційній скарзі.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України

у касаційній скарзі не зазначено ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) учасників справи, їх місце проживання чи перебування,зокрема, позивача:

ОСОБА_2, а також його місце проживання.

У порушення частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, що позбавляє суд касаційної інстанції направити на їх адресу копію касаційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам справи, зокрема, для ОСОБА_2.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада

2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (вимога, яка оскаржується - відшкодування майнової шкоди), яка поданафізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(640,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 тис грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (вимога, яка оскаржуються -відшкодування моральної шкоди), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви

в розмірі оспорюваної суми, тобто (640,00 грн+640,00 грн*200%=2 560,00 грн).

Отже, ураховуючи характер споруОСОБА_1повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 560,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 листопада

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник