Справа № 570/1416/18
Номер провадження 2/570/938/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю: секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки у спільній сумісній власності, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6. Відповідно до матеріалів спадкової справи №8/2017, заведеної 05 січня 2017 року щодо майна померлого, єдиним спадкоємцем за законом є позивачка. Після смерті її батька відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 2,2423 га кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 46750710 від 02.11.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності 11854722 внесеного 31.10.2015 року. Однак, згідно вищевказаних документів (свідоцтва та витягу), які посвідчують право власності, вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю та належить чотирьом співвласникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Зазначає, що вказана земельна ділянка набута співвласниками в порядку спадкування згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.08.2002 року. Згідно вищеназваних документів чітко зрозуміло, що ОСОБА_6 володів 1/4 частки земельної ділянки, а оскільки єдиним його спадкоємцем є позивачка, то в свою чергу вона повинна успадкувати 1/4 частку вказаної земельної ділянки. Однак, коли вона звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, нотаріус роз'яснила, що на даний час таке оформлення неможливе, оскільки за відсутності домовленості між співвласниками щодо визначення часток у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності, у випадку смерті одного із співвласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу чи визначення частки на таке майно. З огляду на зазначене позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка померлого ОСОБА_6 у праві спільної власності на земельну ділянку розміром 2,2423 га кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства становить 1/4, що є об'єктом спадкової справи №8/2017, заведеної 5 січня 2017 року єдиним спадкоємцем якого є позивачка - ОСОБА_2.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі.

Відповідачка ОСОБА_3 не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі.

Відповідачка ОСОБА_4 не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі.

Відповідачка ОСОБА_7 не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі тих сторін.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.08.2002 року, відповідачі та ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки розміром 2,2423 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

У зв'язку зі смертю одного з співвласників виникла необхідність визначити його частку у цьому майні.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч.3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ч. 1,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст.88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч. 3, 4 ст. 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.18 «е») визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Зважаючи на наведене суд вважає, що в ході розгляду справи було доведено, що частка спадкодавця ОСОБА_6 у праві спільної власності на земельну ділянку становить ? частину.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки у спільній сумісній власності - задоволити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розміром 2,2423 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, становить ? частину.

Повернути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жительки: АДРЕСА_1) 352 (триста дві) грн. 40 коп. - 50% судового збору при подачі позову, в порядку ст. 142 ЦПК України, що був сплачений в загальній сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. 30.03.2018 року через Рівненське відділення «ПОЛІТОН» Рівненської філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», квитанція № 0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.