Провадження №: 8/755/35/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"17" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності, -

у с т а н о в и л а:

09.10.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності.

Вказана заява згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.10.2018 року передана в провадження судді Марфіної Н.В.

У заяві про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами заявниця просить суд відкрити провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, задовольнити заяву в повному обсязі скасувавши рішення суду в частині відмови в переведенні прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частини квартири, ухвалити нове рішення про переведення на ОСОБА_1 прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість частини квартири шляхом перерахування 60000,00 грн. з депозитного рахунку суду.

Разом із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявниця подала клопотання про поновлення строку на подання відповідної заяви, у якому просить суд визнати її перебування на лікуванні тяжкого захворювання поважною причиною пропуску тридцятиденного строку для звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та поновити пропущений строк.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що 30.09.2016 року заявниці стало відомо про наявність нововиявленої обставини у справі, однак вона не мала можливості звернутись до суду з відповідною заявою у зв'язку з дуже поганим станом здоров'я та перебуванням на стаціонарному лікуванні тяжкого захворювання, наявність якого встановлено 09.04.2009 року та визнано заявницю інвалідом 2-ї групи. За твердженням заявниці, вона не мала змоги у строк визначений законом звернутись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки у зв'язку з тяжким захворюванням перебувала на амбулаторному лікуванні, а із-за різкого погіршення здоров'я, пов'язаного з перенесеним у 2009 році інсультом, з приводу гіпертонічного кризу знаходилась на стаціонарному лікуванні з 12.10.2016 року по 01.11.2016 року. Заявниця вказує, що і до цього часу дуже погано себе почуває й продовжує лікуватись амбулаторно, що стало об'єктивною непереборною обставиною, незалежною від волевиявлення заявниці, та пов'язане з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Також заявниця зазначає, що 16.04.2018 року їй стало відомо про наявність другої нововиявленої обставини у справі, про існування якої вона дізналась із Постанови Верховного Суду від 28.02.2018 року. Своєчасне пред'явлення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по другій нововиявленій обставині, за твердженням заявниці, стало для неї утрудненим у зв'язку з дуже поганим станом здоров'я та перебуванням на стаціонарному лікуванні тяжкого захворювання, гіпертонічного кризу (ризик 4). Заявниця вказує, що й до теперішнього часу дуже погано себе почуває й продовжувала лікуватись амбулаторно, що стало об'єктивною непереборною обставиною, не залежною від її волевиявлення, та пов'язане з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Заявниця вважає, що оскільки тяжке захворювання позбавило її можливості звернутись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у встановлений законом строк, то строк, зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України нею пропущений з поважних причин, тому має бути поновлений судом.

Вивчивши подане заявницею клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року скасовані вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2014 року (справа №755/13887) заходи забезпечення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2016 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року та вжиття заході забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2015 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення суду від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами та додала до неї заяву про поновлення строку на звернення з відповідною заявою до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд рішення суду від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами та відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами.

Зокрема, у вказаній ухвалі суд вказав, що заявниця зазначила про те, що про істотні обставини справи їй стало відомо з касаційної скарги ОСОБА_2, яку вона отримала 30.09.2016 року. При цьому, суд відзначив, що доводи заявника про те, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не була подана в місячний строк у зв'язку з перебуванням цивільної справи на розгляді в суді касаційної інстанції, суд оцінює критично, оскільки це не є перешкодою для звернення з вказаною заявою до суду, який ухвалив судове рішення. Також у зазначеній ухвалі суд вказав, що очікування заявником повернення матеріалів справи після її розгляду Верховним Судом не є поважною причиною для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки для подання такої заяви встановлений спеціальний порядок звернення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року в частині відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами скасовано та постановлене в цій частині нове судове рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, Апеляційний суд м. Києва погодившись із мотивуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2018 року при цьому відзначив не вірність висновків суду першої інстанції про те, що у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити у відкритті провадження, адже згідно норм чинного процесуального законодавства України у такому випадку заяву слід залишити без розгляду.

Заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року надійшла до суду 09.10.2018 року.

У вказаній заяві та клопотанні про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявниця вказує, що на теперішній час наявні дві обставини, які на думку заявниці є нововиявленими, і про існування таких обставин їй стало відомо 30.09.2016 року та 16.04.2018 року відповідно.

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Враховуючи, що про існування обставин, які на думку заявниці є нововиявленими, остання за її твердженням дізналась 30.09.2016 року та 16.04.2018 року відповідно, а із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявниця звернулась 09.10.2018 року, строк встановлений цивільним процесуальним законодавством України для звернення із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявницею дійсно пропущений: у першому випадку майже на два роки, а у другому випадку майже на п'ять місяців.

Згідно ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із відповідною заявою ОСОБА_1 вважає її незадовільний стан здоров'я.

Як вбачається зі змісту Довідки до Акта огляду МСЕК серії №КА-2 №006771, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 09.04.2009 року за загальним захворюванням.

За змістом Довідки до Акта огляду МСЕК серії №КВ-1 №013388 (дата огляду 07.04.2010), ОСОБА_1 має другу групу інвалідності довічно за загальним захворюванням із висновком, що ОСОБА_1П може працювати у відповідно створених умовах.

До клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку також додано копію довідки медичної установи про те, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 03.04.2009 року по 22.04.2009 року.

За змістом копії виписки з історії хвороби №2684/1096, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 12.10.2016 року по 01.11.2016 року з приводу гіпертонічної хвороби ІІІ ступеню, при виписці рекомендований нагляд невропатолога, кардіолога та медикаментозне лікування.

Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №1177/401, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 20.04.2018 року по 03.05.2018 року, при виписці рекомендовано медикаментозне лікування та нагляд сімейного лікаря, кардіолога, невропатолога.

Терміни перебування заявниці на стаціонарному лікуванні, дійсно вказують на те, що в ці періоди вона була позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставини і такі періоди суд вважає поважними причинами не звернення до суду, оскільки обставини стаціонарного лікування є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Однак, як зазначалося вище, заявницею пропущений процесуальний строк щодо однієї виявленої нею обставини (30.09.2016 року) майже на два роки, а щодо іншої (16.04.2018 року) майже на п'ять місяців, при цьому сумарно, після виявлення обставини 30.09.2016 року заявниця перебувала на стаціонарному лікуванні 34 дні, а після виявлення другої обставини 13 днів.

При цьому, причини пропуску строку на звернення до суду із відповідною заявою можуть бути визнані поважними і призводять до прийняття судом рішення про поновлення пропущеного строку, якщо вони існували протягом усього періоду пропущення відповідного строку.

Натомість, враховуючи терміни перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, строк на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами пропущений по одній обставині (30.09.2016 року) близько 1 року 10 місяців, а по другій обставині (16.04.2018 року) майже на 4 місці.

Належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначених строків звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суду не надано. Посилання заявниці на загалом незадовільний стан її здоров'я та встановлену групу інвалідності не можуть бути підставою для визнання причин пропуску процесуального строку поважними, адже відсутні докази про те, що поганий стан здоров'я дійсно позбавляє заявницю можливості звернутись до суду, а встановлена група інвалідності не передбачає необхідності постійного догляду, неможливість чи утруднення пересування тощо, що вказувало б на неможливість ОСОБА_1 особисто звернутись до суду. Крім того, заявниця не була позбавлена можливості звернутись до суду через відділення поштового зв'язку, кур'єрської доставки пошти, через представника і т.д.

Крім того, суд враховує, що згідно матеріалів справи заявниця зверталась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 10.11.2016 року (Т. 6, а.с. 51-57), зверталась до Дніпровського районного суду м. Києва 15.05.2018 року із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленними обставинами (Т. 6, а.с. 73-84), тобто в період який пропущений для розгляду її теперішньої заяви про перегляд судового рішення, тож перешкоди звернення за станом здоров'я були відсутні.

Також суд вважає, що посилання заявниці у своїй заяві на відповідну практику Європейського Суду є неприйнятними у даному випадку, оскільки при розгляді клопотання ОСОБА_1 встановлено, що нею пропущені строки звернення до суду на тривалі терміни, що не підтверджені поважністю причин, тому в даному випадку з боку суду відсутній будь-який формалізм чи суворе тлумачення судом процесуальної норми національного законодавства.

За таких обставин у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а саму заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 10.06.2015 року за нововиявленими обставинами залишити без розгляду, оскільки поважність причин пропуску строку звернення до суду не підтверджена належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 423, 424, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний зміст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 17.10.2018 року.

Суддя -