Провадження № 2-н/201/253/2018р.
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 жовтня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Казенного підприємства «Південукргеологія» заробітної плати і середнього заробітку за період затримки при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 09.10.2018р. надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Казенного підприємства «Південукргеологія» заробітної плати і середнього заробітку за період затримки.

Ознайомившись із матеріалами заяви про видачу судового наказу, вважаю за можливе відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення середнього заробітку за період затримки при звільненні з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, лише вимоги про стягнення заробітної плати не обмежені тримісячним строком звернення до суду.

Як вбачається з довідки Казенного підприємства «Південукргеологія» б/н від 21.08.2018р., заявник працював на посаді геолога Центру геологічних досліджень з 07.09.2015р. по 28.07.2016р.

Згідно довідок № 01/12-341 від 10.09.2018р. і № 01/12-396 від 02.10.2018р. підприємство має заборгованість перед заявником по заробітній платі, яка виникла за період з грудня 2015р. по серпень 2016р. включно в розмірі 17 091грн. 51коп.

З огляду на те, що тримісячний строк звернення до суду з позовом встановлюються згідно ст. 233 КЗпП України з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про своє порушене право, а також приймаючи до уваги, що неотримуючи заробітну плату кожного місяця з грудня 2015р. по серпень 2016р., позивач був обізнаний про своє порушене право і в 2015р., і в 2016р. та пропустив тримісячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то у видачі судового наказу в цій частині слід відмовити.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 117, 233 КЗпП України, ст.ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з Казенного підприємства «Південукргеологія» середнього заробітку за період затримки при звільненні - відмовити.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Ткаченко