Єдиний унікальний номер: 223/655/18
Провадження номер: 2-о/223/149/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледар, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник у лютому 2013 році прибув на територію України з території ОСОБА_4 Федерації до свого брата ОСОБА_5, громадянина України, на постійне проживання. З того часу заявник постійно проживає на території України. З лютого 2013 року по січень 2014 року ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а з січня 2014 року постійно проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6, у квартирі, яка належить останній, за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки заявник безперервно проживає на території України з лютого 2013 року він має намір отримати громадянство України, однак у звязку з відсутністю документального підтвердження безперервного проживання на території України протягом пяти років, такого як факт набуття та володіння нерухомим майном, факт реєстрації за місцем проживання, ОСОБА_1 просить суд встановити факт його постійного безвиїзного проживання на території України з лютого 2013 року.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнила вимоги заяви та просила суд виключити з прохальної частини позовної заяви слово «безвиїзно» та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з лютого 2013 року. Зауважила, що вона та її довіритель усвідомлюють, що ОСОБА_1 перебуває на території України з порушення порядку, встановленого чинним законодавством. Посилаючись на обставини викладені в заяві просила суд задовольнити уточнені вимоги заяви в повному обсязі.

Заявник в судовому засіданні підтримав свого представника та просив суд задовольнити уточнені вимоги заяви та встановити факт його постійного проживання на території України з лютого 2013 року.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України, однак наголосила, що встановлення даного факту не надає заявнику підстав або можливості набути в подальшому громадянства України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показала суду, що є співмешканкою заявника. Підтвердила, що ОСОБА_1 тривалий час, з лютого 2013 року, проживає на території України. Зазначила, що починаючи з 2014 року заявник мешкає у місті Вугледарі, а впродовж 2013 року мешкав то у місті Маріуполі, то у місті Вугледарі Донецької області. Свідку не відомо, щоб заявник за останні пять років виїжджав за межі території України.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є матірю свідка ОСОБА_7 Показала суду, що її донька ОСОБА_7 разом з заявником з 2014 року спільно мешкають у місті Вугледарі, а до того часу періодично мешкали або в місті Вугледарі, або в місті Маріуполі.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що є батьком свідка ОСОБА_7 Показав суду, що його донька ОСОБА_7 разом з заявником з 2014 року спільно мешкають у місті Вугледарі. Свідкові не відомо фактів того, що заявник за останні пять років виїжджав за межі території України.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи та свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії АЗ №1393536 від 19 грудня 1967 року ОСОБА_1 народився 06 грудня 1967 року у селі Тельман Республіки Азербайджан (а.с. 6-7).

Як вбачається з паспорту громадянина ОСОБА_4 Федерації 51 №5604164 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином ОСОБА_4 федерації, який у 2013 році прибув до України. Відповідно до проставлених у паспорті заявника відміток про перетин державного кордону, ОСОБА_1 вперше перетнув кордон України та прибув на територію України 12.05.2013 року, після чого 12.01.2014 року виїхав до ОСОБА_4 Федерації та в той же день повернувся до України (а.с. 3-5).

Згідно довідки №170 від 13.02.2013 року, виданої Адміністрацією Приморсього району Маріупольської міської ради, та довідки від 11.02.2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ОСОБА_4 Федерація, місто Волзький, фактично мешкає за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Свердлова, будинок 46 (а.с. 8, 9).

Відповідно до акту про фактичне проживання №78 від 15.06.2018 року, виданого Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Рекорд-Вугледар», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з січня 2014 року мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО №405708 від 05 березня 2005 року та договором купівлі-продажу серії АВМ №442226 від 07.07.2000 року (а.с. 10, 15, 16, 17).

Згідно довідки №703 від 26.04.2013 року, виданої Генеральним консульством Росії в м. Харкові, Україна, ФКУ «Головний інформаційно-аналітичний центр Міністерства внутрішніх справ» ОСОБА_4 Федерації, інформаційний центр МВД міста Москви не має відомостей про наявність у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судимостей (в тому числі погашеної чи знятої), про факт кримінального переслідування або про завершення кримінального переслідування на території ОСОБА_4 Федерації (а.с. 11).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов зазначених у ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх лопотаннями прийняті до громадянства України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років.

Згідно статті 1 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні з дослідженими доказами, матеріалами справи та показами свідків підтверджується факт проживання заявника на території України у місті Маріуполь та місті Вугледарі Донецької області, однак враховуючи, що точний день початку такого фактичного проживання ОСОБА_1 на території України в судовому засіданні встановити не виявилось можливим, а наявні в матеріалах відомості про перше перетинання заявником кордону України та прибуття на територію України датовані травнем 2013 року, суд вважає доцільним, у відповідності до положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України та ст. 43 ЦК України, застосувати аналогію закону щодо встановлення часу одержання відомостей про місце перебування особи та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з першого числа місяця, що йде за тим, у якому були одержані відомості про прибуття заявника на територію України, а саме з 01 червня 2013 року.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 1, 9 Закону України «Про громадянство України», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України з 01 березня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_10