Справа № 754/9800/18
У Х В А Л А

іменем України

16 серпня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стрепетової О.С. про примусовий привід боржника - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стрепетової О.С. про примусовий привід боржника - ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 48719241 з примусового виконання виконавчого листа №754/2148/13 від 17.09.2013 року, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Державним виконавцем направлено запити до державних установ з метою отримання інформації про доходи боржника, наявність рухомого та нерухомого майна, однак відомості відсутні. Рішення суду боржником не виконано, при цьому боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, на виклики державного виконавця не з'являється.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

Як встановлено судом, на виконанні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з 21.09.2015 року перебуває виконавче провадження № 48719241 з примусового виконання виконавчого листа №754/2148/13 від 17.09.2013 року, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Державним виконавцем додані до подання копія постанови, винесеної державним виконавцем, відповіді на запити, Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та довідка-розрахунок, копії викликів, акт.

Разом з тим, державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, що йому направлялися виклики державного виконавця та що він отримував вказані виклики.

Крім того, державним виконавцем не зазначено час, коли необхідно боржника доставити, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

Зокрема, суду не надано доказів здійснення державним виконавцем всіх необхідних дій для виклику боржника з 2015 року, перевірки місця його реєстрації, тощо. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стрепетової О.С. про примусовий привід боржника - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя