_______________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2-н/520/26/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

10.01.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території та інфляційні витрати,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, інфляційних витрат та витрат по сплаті судового збору в сумі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Як розяснено в пункті першому Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від №14 від 23.12.2011 року, - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Приписами пункту 2 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Пунктами 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» було надано лише розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що борг боржника в сумі 15450 гривні 31 копійок складається за період з 01.09.2006 по 30.11.2017.

З вказаного розрахунку заборгованості доданого до заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника суму заборгованості за період, який перевищує три роки.

За приписами статей 256, 257, 261, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При вирішенні вимог ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Таким чином, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з'ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Крім того, заявником не додано до заяви відповідних договорів про надання послуг обслуговування будинку та прибудинкової території, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання боржником таких послуг.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 160, 161, 165, п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, інфляційних витрат та витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою завою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу суду разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати заявникові.

Копію заяви про видачу судового наказу залишити в суді.

Розяснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з дня підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя

ОСОБА_3