РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є одинокою матір'ю та єдиним законним представником свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця м. Лімасол, Республіка Кіпр. В обґрунтування заяви посилається на те, що є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився у м. Лімасол, Республіка Кіпр, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1, що видане Головною адміністрацією округу Лімасол. Зазначає про те, що на даний час проживає з сином в м. Харкові. В графі "батько" свідоцтва про народження ОСОБА_3 відсутній запис про батька, оскільки останній невідомий. Самостійно виховує і утримує дитину, тому є одинокою матір'ю та, в силу зазначеної обставини, є єдиним законним представником свого сина. Без встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, у неї виникають труднощі у реалізації як власних прав, так і прав її сина. Окремо посилається на те, що при перетині кордону у неї постійно виникають труднощі, оскільки у свідоцтві про народження сина відсутній запис про батька, що не передбачено законодавством України. Зазначені обставини у свою чергу, призводять до порушення її прав та свобод, а також прав та свобод її сина. На тимчасово окупованій території України АР Крим наразі проживають її батько, до якого вони з сином збирались поїхати в гості. Проте, 11.06.2018 року начальником І відділення інспекторів прикордонної служби ВПС "Чонгар" ОСОБА_4, який є уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону, прийняте рішення про відмову у виїзді на тимчасово окуповану територію України АР Крим громадянину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з підстав визначених абз. 3/3 "Порядку виїзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 р. № 367. З тих самих підстав вони не мають можливості відвідати бабусю, яка проживає в Республіці Кіпр. Вказує на те, що положеннями "Правил перетинання державного кордону громадянами України" не врегульовано порядок виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері при одночасному існуванні прочерку в графі "батько" у свідоцтві про народження дитини.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2018 року відкрито провадження по справі.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі та просила її задовольнити, посилалась на те, що встановлення вказаного факту необхідне заявниці для реалізації її прав та прав її дитини для перетину державного кордону, у зв'язку з тим, що чинним законодавством це питання, враховуючи відсутність в свідоцтві про народження дитини запису про батька, не врегульовано.

Представник Управління службу справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З перекладу, виконаного з грецької мови на українську, свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого Головою адміністративного округу Лімасол, Республіка Кіпр, 03.10.2013 року, № НОМЕР_2, вбачається, що матір'ю записано - ОСОБА_2, в графі "батько" - відомості відсутні. Справжність підпису перекладача Харитонової Ю.В. засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В., зареєстровано в реєстрі за № 085.

З вказаного перекладу свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, також вбачається, що на ньому проставлено апостиль.

Відповідно до ч. 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка ратифікована Законом України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" від 10.01.2002 року, яка набрала чинності для України 22.12.2003 року, встановлено, що ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 Конвенції заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що при перетині кордону у неї постійно виникають труднощі, оскільки у свідоцтві про народження сина відсутній запис про батька, що не передбачено законодавством України. Положеннями "Правил перетинання державного кордону громадянами України" не врегульовано порядок виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері при одночасному існуванні прочерку в графі "батько" у свідоцтві про народження дитини.

На підтвердження вказаних обставин суду надано рішення про відмову у виїзді на тимчасово окуповану територію України або виїзд з неї від 11.06.2018 року КПВВ "Чонгар", відповідно до якого громадянину України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовлено у виїзді на тимчасово окуповану територію України АР Крим з підстав, визначених абз. 3/3 "Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367. В вказаному рішення зазначено про можливість його оскарження до начальника Бердянського прикз., чи до суду.

Відомостей про оскарження вказаної відмови, в судовому або позасудовому порядку, суду не надано.

До суду надано відповідь Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29.06.2018 р. за № 40098/15.1-04-05, відповідно до якої повідомлено про те, що оскільки дитина народилась на території іншої держави та державна реєстрація народжень відбулась на території Республіки Кіпр, про що видане відповідне свідоцтво компетентними органами даної Республіки, актовий запис про народження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян не підлягає внесенню та, відповідно, видача будь-яких документів про народження, визначених українським законодавством, не вбачається за можливе.

Чинним законодавством України, а саме ч. 1 ст. 135 СК України, передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України № НОМЕР_3 від 11.11.2013 року - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований громадянином України.

Приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2 п. 3 "Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 р. №367, встановлено, що в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239).

Підпунктом 3 пункту 2 частини 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій свідоцтва про народження дитини, виданого компетентним органом іноземної держави, що не містить відомостей про батька дитини, легалізованого або засвідченого апостилем, а також без будь-якого додаткового засвідчення у випадках, передбачених міжнародним договором України. (Підпункт 2 пункту 4 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 527 від 04.07.2018).

Судом встановлено, що на час розгляду справи Правилами перетинання державного кордону громадянами України врегульовано можливість перетинання державного кордону дитиною у супроводі одного з батьків у разі відсутності в свідоцтві про народження дитини, яке видане компетентним органом іноземної держави, відомостей про батька дитини, та легалізованого або засвідченого апостилем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відпали підстави з приводу яких заявник звернувся до суду з заявою про встановлення вказаного факту, у зв'язку з чим, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2018 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко