Справа №203/1503/18
Провадження №2/0203/792/2018
11.10.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представниці позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття,
24 квітня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є користувачем нежитлового приміщення АДРЕСА_1 У квартирі НОМЕР_3, розташованій поверхом вище, мешкають відповідачі. У ніч від 02.11.2017 року по 03.11.2017 року з вини останніх сталося залиття приміщення №130. Вартість відновлювального ремонту склала 21 457,45 грн., проте відповідачі відмовилися відшкодовувати заподіяну шкоду. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 21 457,45 грн., компенсацію понесених судових витрат (а.с.а.с. 1, 2, 44).
02 серпня 2018 року суд своєю ухвалою закінчив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги, пояснивши, що позивач є користувачем нежитлового приміщення АДРЕСА_1, у якому розташоване його відділення. Квартира, розташована вище, знаходиться у користуванні відповідачів. У листопаді 2017 року з вини останніх сталося залиття нежитлового приміщення АДРЕСА_1 Вартість відновлювального ремонту склала 21 457,45 грн., проте відповідачі відмовилися відшкодовувати позивачеві заподіяну шкоду, у зв'язку з чим представниця позивача просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку відповідну компенсацію.
Відповідачі до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Представник третьої особи до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом було встановлено, що позивач є користувачем нежитлового приміщення АДРЕСА_1, у якому розташоване його відділення.
Квартира НОМЕР_3, розташована поверхом вище, перебуває у постійному користуванні відповідачів (а.с.а.с. 95, 96).
У ніч від 02.11.2017 року по 03.11.2017 року приміщення позивача було залито через мережі водопостачання квартири НОМЕР_3. У результаті аварії було залито: стелю (4,0 м2), 8 вбудованих світильників, підлогу (7,5 м2), електромережу, охоронну та пожежну сигналізацію у кімнаті перемовин; стелю (14,35 м2), 19 вбудованих світильників, підлогу (22,5 м2), камери відеоспостережень, електромережу, охоронну та пожежну сигналізацію, кавоварку у холі; стелю (3,2 м2), 2 вбудованих світильника, підлогу, 3 камери відеоспостереження, електромережу, охоронну та пожежну сигналізацію у депозитарії; стелю (1,2 м2), 2 вбудованих світильника, камеру відеоспостережень, підлогу, електромережу, охоронну та пожежну сигналізацію у коридорі; стелю (2,4 м2), 3 вбудованих світильника, підлогу у санвузлі; підлогу (10,0 м2) у приміщенні каси. Факт залиття, а також його обсяги були встановлені комісією, яка складалася з працівників третьої особи, і відображені у відповідному акті від 10.11.2017 року (а.с.а.с. 3, 12 - 25).
Фактична вартість ремонтно-відновлювальних робіт склала 21 457,45 грн. (а.с.а.с. 26 - 37).
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з частинами 1 - 3 статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У відповідності з частиною 1 статті 1166 ЦК матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла.
За правилами, встановленими статтею 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
Ураховуючи положення приведених норм, надані позивачем докази в їх сукупності, а також докази, добуті у судових засіданнях, суд вбачає наявність безпосереднього причинного зв'язку між залиттям та його наслідками, і вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Про той факт, що залиття сталося саме з квартири відповідачів, додатково свідчать особисті письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.11.2017 року, які він склав у ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області. Так, у поясненнях відповідач зазначив, що 03.11.2017 року, біля 0255 год., він побачив у квартирі, на підлозі, воду. У ванній кімнаті він побачив пошкоджену трубу, після чого зателефонував позивачеві (а.с.а.с. 8, 9).
Таким чином, аналіз наведених вище доказів у їхній сукупності, безумовно доводить і сам факт залиття, і наявність у цьому вини відповідачів.
У порядку статті 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача у рівних частках також необхідно стягнути компенсацію судових витрат останнього у сумі 1 762,00 грн. (по 881,00 грн.) (а.с. 39).
Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» у солідарному порядку компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в сумі 21 457,45 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» компенсацію судових витрат у сумі 881,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» компенсацію судових витрат у сумі 881,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 12 жовтня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян