Справа №333/4295/18
Провадження №2-о/333/302/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю секретаря судового засіданняБобко О.В. прокурора Ляленко О.Л.,представника заявника ОСОБА_3, лікаря-психіатра ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5, особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6, зацікавленої особи ОСОБА_7розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2018 року до суду звернувся головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві зазначає, що ОСОБА_6, 27.09.1982 р.н, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Академічна, буд. 66а, знаходиться в стаціонарі з 23.07.2018. Госпіталізується повторно. Психічно хвора з 2010 року, коли змінилась в поведінці: погано спала, відчувала присутність в будинку «когось стороннього» а також дію «нечистої сили» на собі, була тривожною, зявився страх, висловлювала думки про те, що їй «пороблено, наведена порча». Почала здійснювати обряди і ритуали, щоб зняти порчу, вважала, що проклята Богом. З того часу неодноразово лікувалася у психіатричному стаціонарі з діагнозом параноїдної шизофренії. Захворювання має епізодичний перебіг, в клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика, неодноразові суїдидальні спроби. Визнана інвалідом 3 групи. Остання госпіталізація з 23.11.2013 по 21.01.2014 з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний з наростаючим дефектом перебіг, галюцинаторно-маячний синдром, суїцидальна спроба.

Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану - на протязі останніх 2-х місяців погано спить, відчуває страх, «бачить» у дзеркалі «нечисту силу», йде з дому з дітьми, сидить з ними в лісосмузі, перестала за ними доглядати, називає їх чужими іменами, примушує дітей пити свячену воду, в домі закриває всі дзеркала та телевізор ганчірками, малює на землі якісь знаки, сама з собою розмовляє, закриває свого чоловіка в кімнаті, казала, що хоче порізати собі горло. Доставлена СБШМД №105, лікар Деркач, у супроводі чоловіка. Дала згоду на обстеження. На момент госпіталізації має вагітність 27 -28 тижнів.

З 10.08.2018 психічний стан хворої погіршився: категорично відмовилась від прийому їжі та води, роздратована, розмовляє підвищеним тоном. Заявляє, що буде їсти лише дома з дітьми. Повністю характер хворобливих переживань не розкриває. Причин відмови від їжі не пояснює. Всі умовляння на прийом їжі не привели до позитивного ефекту. На грудях, передпліччях наносить нігтями подряпини. Критика до свого стану відсутня. 12.08.2018 оглянута черговим лікарем, даний стан кваліфікований як загострення маячної симптоматики у рамках шизофренії.

13.08.2018 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, епізодичний з наростаючим дефектом перебіг, маячний синдром. За психічним станом (маячна трактовка відмови від їжі) становить небезпеку для себе та плоду. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву.

ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та пояснила що, після сварки з чоловіком, на його прохання, вона визвала швидку допомогу. Коли вона потрапила в приймальне відділення, то її майже не оглядали, ніяких запитань не задавали, а відразу помістили в палату.

Персонал лікарні де вона на теперішній час знаходиться бє її, не дозволяє вільно пересуватися коридором, ходить в туалет на відро. Крім цього пояснила, що 24-25 липня 2018 санітарка завдала їй тілесні ушкодження в області живота, тягала за волосся, не давала зателефонувати рідним.

Під час огляду 13.08.2018 лікарями психіатрами, їй не розповіли з яких причин її оглядають, з висновком не знайомилися.

Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Прокурор заяву не підтримала та просила суд відмовити в госпіталізації, оскільки доводи наведені у заяві головного лікаря ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, є передчасними.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 пояснила, що 23.07.2018 в приймальне відділення поступила хвора ОСОБА_6, яка вела себе спокійно, ніяких агресивних дій не вчиняла. Поступила за власним бажанням. Під час огляду було виявлено, що вона вагітна на 27-28 тижні. Проходила лікування без прийому психотропних речовин, оскільки була спокійна та не агресивна. З 10.08.2018 в неї появилися симптоми агресії, відмовлялася від прийому їжі та води. 13.08.2018 оглянута комісією лікарів і зроблено висновок про примусову госпіталізацію.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що 02.08.2018 написав заяву, оскільки його дружина ОСОБА_6 протягом чотирьох місяців вела себе неадекватно.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3, лікаря-психіатра ОСОБА_4, хворої ОСОБА_6, її захисника, зацікавлену особу ОСОБА_7,думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлені наступні обставини.

23.07.2018 ОСОБА_6 за власним бажанням знаходиться на лікуванні в стаціонарі КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарні» ЗОР. Під час огляду лікарями встановлено, що ОСОБА_6 перебуває в стані вагітності на 27-28 тижнів.

Судом встановлено, що в заяві головного лікаря КУ «ОКПЛ» ЗОР ОСОБА_8 так і доданих до неї матеріалах, хвора ОСОБА_6 з 23.07.2018 перебуває на лікуванні у даному медичному закладі за власним бажанням.

З 13.08.2018 згідно висновку лікарів психіатрів стан хворої ОСОБА_6 погіршився, почала відмовлятися від їжі та води. Даний факт становить небезпеку для хворої, так і для її плоду.

Крім цього в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_7 від 02.08.2018 про примусову госпіталізацію його дружини ОСОБА_6

З показань лікаря ОСОБА_4, ОСОБА_6 проходила медичний огляд у лікаря-гінеколога, і згідно його висновку загрози плоду не вбачається. Зазначені дані містяться в медичній картці.

Крім цього судом так і не встановлено, що послугувало для подання заяви про примусову госпіталізацію хворої ОСОБА_6 заява її чоловіка ОСОБА_7, чи ретельний огляд лікарями-психіатрами ОСОБА_6

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

З огляду на досліджені докази, суд вважає заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_6 необґрунтованою та поданою передчасно.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для залишення без задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.341-342 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю.Р.Піх

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2