Справа № 263/6224/17
Провадження № 2/263/97/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Рудь Ю.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Коротенка О.І., Грігорова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України (далі - Інспекція) від 10 травня 2017 року № 100/к про звільнення його з посади; поновити ОСОБА_4 на посаді заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції; стягнути з Інспекції на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 10 травня 2017 року та до фактичного поновлення його на посаді; стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач.

На обґрунтування вимог ОСОБА_4 посилається на те, що відповідно до його заяви, наказом Інспекції від 10 квітня 2013 року № 77/к він прийнятий на посаду головного спеціаліста сектору забезпечення діяльності Державних кваліфікаційних комісій Маріупольської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України (далі - ДКК Маріупольської регіональної філії Інспекції). Наказом Інспекції від 01 жовтня 2014 року № 171/к за згодою ОСОБА_4 його переведено на посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, на якій він працював до 10 травня 2017 року. За весь час роботи на указаній посаді він суворо дотримувався трудової дисципліни, чесно і сумлінно, своєчасно виконував свої службові обов'язки, відповідно до ст. 139 КЗпП України та відповідно до посадової інструкції. Наказом Інспекції від 10 травня 2017 року № 100/к позивача, без його згоди, звільнено з указаної посади. Правовою підставою для його звільнення у наказі зазначено п. 6 ст. 36 КЗпП України, однак взагалі не вказано причини звільнення, тобто його відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом з Маріупольською регіональною філією Інспекції, або ж його відмову від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. Позивач вважає, що Інспекція, видаючи наказ про звільнення його з роботи, грубо порушила не тільки чинне законодавства про працю, а також його конституційне право на працю. Положеннями п. 6 ст. 36 КЗпП України визначено, що обов'язковими умовами для звільнення працівника з ініціативи власника можуть бути: передислокування Маріупольської регіональної філії Інспекції в іншу місцевість; зміна істотних умов праці; обов'язкова письмова відмова працівника від переводу в іншу місцевість разом з філією або ж від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. Однак, Маріупольська регіональні філія Інспекції до жодного іншого населеного пункту не переїхала. Щодо змін суттєвих умов праці, то і їх не відбулося. За змістом ч. 3 ст. 32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацію чи посадою. При цьому під зміною істотних умов праці передбачається зміна системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну найменування посади та інше. У такому випадку Інспекція зобов'язана була винести відповідний наказ, в якому зазначити, які саме істотні умови праці, коли відбудуться, у чому вони будуть виражатися, кого стосуватися, з таким наказом обов'язково ознайомити працівників під розписку не пізніше ніж за два місяці до введення змін, однак нічого наведеного відповідачем не було зроблено. 06 березня 2017 року виконуючий обов'язки директора філії вручив позивачу повідомлення без дати його складання, без реєстраційного номера та вихідного номеру пошти, але за підписом виконуючого обов'язки начальника Інспекції П. Булановича. У вказаному документі йшлося про те, що відповідно до наказу Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37, який погоджений Міністром інфраструктури України без зазначення коли та яким чином погоджено, з 03 березня 2017 року введено в дію нову організаційну структуру та новий штатний розпис Інспекції, а також на підставі ст. 32 КЗпП України позивача попереджено про зміну в організації та зміну істотних умов праці, проте не указано кого стосуються зміни істотних умов праці та у чому вони виражені. Сумнівним є те, що у повідомленні зазначено про скорочення посади позивача, однак всупереч штатного розпису Інспекції, затвердженого наказом від 03 січня 2017 року № 02, яким в Маріупольській регіональній філії була тільки одна штатна посада заступника директора, без будь-якої потреби Інспекція наказом від 16 лютого 2017 року № 30 з 15 лютого 2017 року вводить у штатний розпис ще одну одиницю посади заступника директора терміном на один місяць, тобто заднім числом змінює штатний розпис. При цьому у наказі від 16 лютого 2017 року № 30 йдеться, що зміни вносяться до штатного розпису, затвердженого наказом від 30 серпня 2016 року № 140. Однак, на час видання наказу від 16 лютого 2017 року № 30 діяв наказ від 03 січня 2017 року № 02, тобто указаним наказом уже були внесенні зміни до наказу від 30 серпня 2016 року № 140 щодо штатного розпису Маріупольської регіональної філії Інспекції. Таким чином відповідач за наявності виробничої необхідності повинен був вносити зміни не у наказ від 30 серпня 2016 року № 140, а до наказу від 03 січня 2017 року № 02, який на той час уже був чинним. У той же час наказом від 16 лютого 2017 року № 40/к Інспекція з 17 лютого 2017 року приймає на посаду заступника директора філії особу, яка не атестувалася, не має належної практичної підготовки та певного стажу роботи. У повідомленні позивач попереджався, що за закінченням 2 місяців роботи з моменту вручення повідомлення скорочується посада заступника директора Маріупольської регіональної філії. Позивач вважає, що з наведеної інформації слід дійти висновку, що хоч і не в установленому порядку, однак його попереджено про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці, а саме: скорочення штату та чисельності працівників, тобто з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України. У цьому випадку відповідач зобов'язаний був видати наказ про це не пізніше ніж за два місяці до дати його звільнення, про що обов'язково його попередити під розписку, чого не було зроблено. Крім цього, якщо позивач звільнений у зв'язку із скороченням його посади, повинна бути дотримана процедура, передбачена ст. 43 КЗпП України, тобто звільнення можливе лише за попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є, однак і ця норма закону порушена відповідачем. Наведеним повідомленням позивачу запропонована посада начальника сектору з питань підготовки та розробки програм Інспекції, яка знаходиться у м. Києві, проте, оскільки позивач мешкає у м. Маріуполі, він не міг та не повинен був погоджуватися на таку пропозицію, оскільки його прийнято на роботу до Маріупольської регіональної філії Інспекції.

Посилаючись на указані обставини, положення ст. ст. 32, 36, 40, 43 КЗпП України, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Також у позовній заяві позивач просив суд витребувати у відповідача належним чином посвідчені копії документів, а саме: наказ від 10 травня 2017 року № 100/к; наказ від 01 жовтня 2014 року № 171/к про призначення його на посаду; наказ від 03 січня 2017 року № 02; накази від 16 лютого 2017 року № № 30, 40/к; погодження з Міністром інфраструктури України наказу від 28 лютого 2017 року № 37; повідомлення без номеру та дати з попередженням ОСОБА_4 про скорочення його посади та пропозицію йому іншої посади з його відповіддю та підписом; посадову Інструкцію заступника директора регіональної філії Інспекції № В-5-100-12, у редакції від 09 лютого 2017 року, затвердженої 19 травня 2014 року; Положення про Інспекцію, затверджену наказом Міністерства інфраструктури України від 17 жовтня 2001 року № 693, у чинній редакції.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 10).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2017 року витребувано в Інспекції належним чином посвідчені копії документів, а саме: наказ від 10 травня 2017 року № 100/к; наказу від 01 жовтня 2014 року № 171/к про призначення на посаду ОСОБА_4, наказу від 03 січня 2017 року № 02, наказів від 16 лютого 2017 року № № 30, 40/к; наказ від 28 лютого 2017 року № 37; повідомлення з попередженням ОСОБА_4 про скорочення його посади та запропонування іншої з відповіддю останнього. З приводу витребування Положення про Інспекцію, то у цій частині вимог клопотання відмовлено, оскільки таке відноситься до підзаконних актів і позивач не позбавлений можливості з ним ознайомитися та у разі необхідності представити суду з офіційних джерел органів державної влади (а. с. 11).

На виконання вимог ухвали суду від 24 травня 2017 року відповідачем 30 червня 2017 року та 18 вересня 2017 року надано наказ від 10 травня 2017 року № 100/к, наказ від 01 жовтня 2014 року № 171/к, наказ від 03 січня 2017 року № 02, штатний розпис Інспекції, затверджений наказом від 03 січня 2017 року № 02, наказ від 15 лютого 2017 року № 30, Програму перевірки організації роботи та діловодства в ДКК Миколаївської регіональної філії, наказ від 16 лютого 2017 року № 440/к, наказ від 28 лютого 2017 року № 37, Організаційну структуру Інспекції у таблиці, штатний розпис Інспекції, затверджений наказом від 28 лютого 2017 року № 37, повідомлення ОСОБА_4, Положення про регіональну філію Інспекції № В-5-100-1, наказ від 03 травня 2017 року № 97/к, наказ від 16 лютого 2017 року № 31 (а. с. 20-36, 38-41, 57, 58, 69, 70).

18 вересня 2017 року від Інспекції до суду надійшли заперечення на позов ОСОБА_4, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що правовою підставою для звільнення ОСОБА_4 10 травня 20117 року є п. 6 ст. 36 КЗпП України, а саме: відмова від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. Відповідачем не прийняті посилання позивача про те, що обов'язковою умовою для звільнення працівника з ініціативи власника відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією. Такі посилання спростовуються на думку відповідача наступним. Відповідно до п. 1.1 Положення про регіональну філію Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 10 травня 2015 року № В-5-100-1 (далі - Положення) Регіональна філія є відокремленим структурним підрозділом Інспекції. Відповідно до п. 1.2 Положення філія не є юридичною особою. Згідно з п. 1.4 Положення філія у своїй діяльності, крім законодавства України, керується наказами Міністерства інфраструктури України та Державної інспекції України з питань безпеки на морському та річковому транспорті. Позивач відповідно до Положення, Посадової інструкції заступника директора регіональної філії Інспекції від 19 травня 2014 року № В-5-100-12, наказу Інспекції від 01 жовтня 2014 року про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, Штатного розпису Інспекції на 2017 рік був працівником саме Інспекції за адресою: вул. Оленівська, 25, м. Київ, а місцем його роботи була Маріупольська регіональна філія Інспекції за адресою: пров. Пляжний, 3-А, м. Маріуполь. Таким чином позивач відмовився від запропонованої йому вакантної посади відповідно до порядку, встановленому у ст. 32 КЗпП України. Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключно повноваження власника. На власника покладений обов'язок попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміну істотних умов його праці, що викликаються змінами в організації виробництва і праці. Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. В останньому випадку працівник підлягає звільненню відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України. Положення ст. 32 КЗпП України та інші нормативні акти не встановлюють форми повідомлення власником про майбутні зміни істотних умов праці і форми згоди працівника на продовження роботи після зміни істотних умов праці. Оскільки повідомлення про зміну істотних умов праці, згода на продовження роботи або відмова тягнуть виникнення прав та обов'язків сторін трудових відносин, такі факти оформлюються письмово з посвідченням відповідних документів підписами сторін трудового договору. Зміна істотних умов праці без згоди працівника допускається тільки у випадках зміни в організації виробництва і праці. 06 березня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про те, що відповідно до наказу Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37, який погоджений Міністром інфраструктури України, з 03 березня 2017 року введено в дію нову організаційну структуру та новий штатний розпис Інспекції, таким чином ОСОБА_4 на підставі ст. 32 КЗпП України попереджено про зміну в організації та зміну істотних умов праці. При цьому у наказі від 16 лютого 2017 року № 30 йдеться, що зміни вносяться до штатного розпису, затвердженого наказом від 30 серпня 2016 року № 140. У повідомленні ОСОБА_4 попереджався, що за закінченням 2 місяців з моменту вручення цього повідомлення скорочується його посада заступника директора Маріупольської регіональної філії, тобто ОСОБА_4 попереджено про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці, а саме: скорочення штату та чисельності працівників, з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України. Указаним повідомленням ОСОБА_4 запропонована посада начальника сектору з питань підготовки та розробки програм Інспекції аналогічна за фахом та посадовим окладом, проте позивач від неї відмовився, тому вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України відповідач не порушив. Щодо доводів позивача про введення у штатний розпис ще однієї одиниці посади заступника директора філії наказом від 16 лютого 2017 ороку № 31, то це був тимчасовий захід і у наказі указано, що у зв'язку з виробничою необхідністю, яка полягала у тому, що відповідно до наказу Інспекції від 15 лютого 2017 року № 38/к директора Маріупольської регіональної філії Інспекції Грігорова О.А. було звільнено з посади. За посадовою Інструкцією директора регіональної філії у відсутність директора філії його обов'язки виконує заступник директора і саме з 15 лютого 2017 року до дати звільнення ОСОБА_4 виконував обов'язки директора філії, а обіймав посаду заступника директора. Наказом від 16 лютого 2017 року № 40/к на посаду заступника директора філії призначено Товстогана В.В. з 17 лютого 2017 року, який у подальшому звільнений з 03 травня 2017 року, який весь час допомагав ОСОБА_4, який виконував обов'язки начальника філії, у цьому і полягала виробнича необхідність (а. с. 52-56, 64-68).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 - про відмову у допущенні до участі у розгляді справи представника Інспекції - Коротенка О.В. (а. с. 77).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2017 року за клопотанням представника позивача витребувано в Інспекції протокол засідання виборчого профспілкового органу, на якому розглядалося подання відповідача про надання згоди на звільнення ОСОБА_4; подання відповідача до виборчого профспілкового органу про надання згоди на звільнення ОСОБА_4; рішення профспілкового органу про згоду на звільнення позивача; відповідні документи про те, що Маріупольська регіональна філія Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України передислокована з м. Маріуполь до іншого населеного пункту або відомості, що в ній змінено істотні умови праці, у зв'язку з чим ОСОБА_4 відмовився від продовження роботи (а. с. 78).

На виконання вимог указаної ухвали 25 жовтня 2017 року від відповідача надійшов лист від 24 жовтня 2017 року № 2/13-2-1546/02-1810/17, відповідно до якого Інспекція повідомила, що ОСОБА_4 звільнено на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, яка не передбачає попереднє погодження звільнення працівника з первинною профспілковою організацією (а. с. 82).

28 листопада 2017 року за клопотанням представника позивача судом витребувано від відповідача належним чином посвідчену копію наказу про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки директора філії та наказу від 16 лютого 2017 року № 41/к про покладення виконання обов'язків директора Маріупольської регіональної філії на Товстогана В.В.; належним чином посвідчену копію наказу про зміну істотних умов праці Маріупольської регіональної філії Інспекції, які діють з травня 2017 року, а також копію документу, що відповідає вимогам Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, яким ОСОБА_4 повідомлено про це та про звільнення з посади; належним чином посвідчену довідку про середній заробіток ОСОБА_4 за 2016 рік та січень - квітень 2017 року помісячно.

28 листопада 2017 року від відповідача надійшов лист від 13 листопада 2017 року № 2-13-2-1438/01 про те, що у наказі від 16 лютого 2017 року № 30 йдеться, що зміни вносяться до штатного розпису, затвердженого наказом від 30 серпня 2016 року № 140 (а. с. 101).

Від представника позивача - ОСОБА_1 - 05 грудня 2017 року до суду надійшов наказ про прийняття ОСОБА_4 на роботу до Служби капітана порту Інспекції державного портового нагляду і контролю держави порту на посаду капітана портового нагляду з 21 вересня 2017 року (а. с. 104).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2017 року за клопотанням представника позивача - ОСОБА_1 - витребувано в Інспекції завірені належним чином докази, а саме: наказ про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки директора філії та наказу від 16 лютого 2017 року № 41/к про покладання виконання обов'язків директора Маріупольської регіональної філії на Товстогана В.В.; наказ про зміну істотних умов праці у Маріупольській регіональній філії Інспекції, які діють з травня 2017 року, а також копію документу, що відповідає вимогам Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, яким ОСОБА_4 повідомлено про це та про звільнення з посади; довідку про середній заробіток ОСОБА_4 за 2016 рік та січень-квітень 2017 року помісячно (а. с. 107).

На виконання вимог ухвали суду від 05 грудня 2017 року від Інспекції 18 грудня 2017 року надійшов наказ від 16 лютого 2017 року № 41/к, повідомлення ОСОБА_4 від 06 березня 2017 року, наказ від 28 лютого 2017 року № 37, Штатний розпис Інспекції, затверджений наказом від 28 лютого 2017 року № 37, довідки про заробітну плату ОСОБА_4 (а. с. 112 - 121).

26 грудня 2017 року від Інспекції до суду надійшов лист від 20 грудня 2017 року № 1/13-2-1993/02-2591е/17 щодо виконання ухвали суду від 05 грудня 2017 року (а. с. 126 - 131).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2017 року відмовлено у застосуванні заходів процесуального примусу до уповноважених осіб Інспекції (а. с. 132).

05 січня 2017 року від представника позивача - ОСОБА_1 - до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній обрахував суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка становить 64 578 грн. 28 коп. (а. с. 135, 136).

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 - позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Грігоров О.А. - у судовому засіданні проти вимог позивача заперечував саме з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Судом, у відповідності до положень ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, учасникам справи роз'яснено зміст ст. ст. 12, 13, 42, 49 цього Кодексу, наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій.

У судовому засіданні сторони вказали, що саме представлені письмові докази підлягають дослідженню на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, виходить з такого.

Судом установлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до Витягу з наказу Інспекції від 01 жовтня 2014 року № 171/к, переведено з 01 жовтня 2014 року з посадовим окладом відповідно до штатного розпису, зокрема ОСОБА_4, головного спеціаліста сектору забезпечення діяльності державних кваліфікаційних комісій Маріупольської регіональної філії, за його згодою, на посаду заступника директора цієї ж філії (а. с. 23).

Наказом Інспекції від 03 січня 2017 року № 02 затверджений штатний розпис Інспекції на 2017 рік та введено його в дію з 03 січня 2017 року. Визнано таким, що втратив чинність наказ Інспекції від 30 серпня 2016 року № 140 «Про введення в дію структури та штатного розпису інспекції» (а. с. 24).

Відповідно до Штатного розпису Інспекції, затвердженого наказом начальника Інспекції від 03 січня 2017 року № 02, визначено штат у кількості 131 одиниця, зокрема у Маріупольській регіональній філії Інспекції - 11 одиниць, посада заступника директора - 1 одиниця (а. с. 25-27).

Згідно з наказом Інспекції від 16 лютого 2017 року № 31, у зв'язку з виробничою необхідність унесено зміни до штатного розпису Інспекції, затвердженого наказом Інспекції від 30 серпня 2016 року № 140, а саме: введено з 15 лютого 2017 року посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії з посадовим окладом 7 300 грн. на місяць 1 одиницю (а. с. 58, 69).

Згідно з наказом Інспекції від 16 лютого 2017 року № 40/к, з 17 лютого 2017 року Тостогана В.В. прийнято на посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції з посадовим окладом відповідно до штатного розпису та з тримісячним випробувальним терміном (а. с. 30).

Наказом Інспекції від 16 лютого 2017 року № 41/к, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю Грігорова О.А. директора Маріупольської регіональної філії, тимчасово покладено виконання обов'язків директора Маріупольської регіональної філії Інспекції з 17 лютого 2017 року на Тостогана В.В., заступника директора цієї ж філії (а. с. 112).

Відповідно до наказу Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37, у зв'язку із затвердженням нової структури Інспекції, погодженої Міністром інфраструктури України, з 03 березня 2017 року, уведено в дію структуру Інспекції, що додається. Затверджено та введено в дію з 03 березня 2017 року штатний розпис Інспекції. Відділу кадрів наказано довести штатний розпис до працівників Інспекції в частині, що їх стосується, повідомити про зміну в організації праці відповідно до чинного законодавства працівників Інспекції, яких це стосується, дотримання в установленому законодавством порядку щодо переведення працівників Інспекції, згодних продовжувати роботу за новими посадами, здійснити відповідні заходи в установленому законодавством порядку щодо працівників Інспекції, посади яких виводяться згідно зі штатним розписом, та які відмовилися від подальшої роботи (а. с. 31, 32, 114, 115).

Згідно із Штатним розписом Інспекції, затвердженим наказом Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37, визначено штат у кількості 139 одиниць, зокрема у Маріупольській регіональній філії - 11 одиниць, посада заступника директора - 1 одиниця (а. с. 33-35, 116-119).

Відповідно до повідомлення від 06 березня 2017 року, ОСОБА_4 повідомлено про те, що відповідно до наказу Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37, яким з 03 березня 2017 року введено в дію нову організаційну структуру та з 03 березня 2017 року введено новий штатний розпис Інспекції. Керуючись ст. 32 КЗпП України повідомлено його про зміну в організації та зміну істотних умов праці. За закінченням 2 місяців з моменту вручення цього повідомлення скорочується його посада заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, йому запропонована посада начальника сектору з питань підготовки та розробки програм Інспекції. У разі відмови від запропонованої посади, трудовий договір з ним на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України після закінчення двомісячного строку з дня попередження, буде припинений з наданням пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством. Протягом цього строку ОСОБА_4 може звільнитися з роботи за власним бажанням, або за переведенням на інше підприємство, організацію. З указаним повідомленням ОСОБА_4 ознайомився 06 березня 2017 року, не погодився на переведення на посаду начальника сектору з питань підготовки та розробки програм (а. с. 36, 113).

Згідно з наказом Інспекції від 10 травня 2017 року № 100/к, на підставі наказу Інспекції від 28 лютого 2017 року № 37 «Про введення в дію структури та штатного розпису Інспекції», звільнено ОСОБА_4, заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, 10 травня 2017 року відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України (а. с. 22).

Відповідно до наказу Інспекції від 03 травня 2017 року № 97/к, звільнено Тостогана В.В., заступника директора Маріупольської регіональної філії, 03 травня 2017 року, за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 57, 70).

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 Положення про регіональну філію Інспекції № В-05-100-1, затвердженого начальником Інспекції від 10 грудня 2012 року, регіональна філія Інспекції є відокремленим структурним підрозділом Інспекції, філія не є юридичною особою, філії розташовуються у містах Одесі, Маріуполі, Ізмаїлі, Миколаєві (а. с. 39-41).

Листом Інспекції від 24 жовтня 2017 року № 2/13-2-1546/02-1810/17 на виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 жовтня 2017 року повідомлено суд, що ОСОБА_4 звільнено на підстав п. 6 ст. 36 КЗпП України, яка не передбачає попереднього погодження звільнення працівника з первинною профспілковою організацією. У зв'язку з цим не було необхідності здійснювати подання до первинної профспілкової організації Інспекції з приводу надання згоди на звільнення позивача. Таким чином засідання первинної профспілкової організації Інспекції з приводу надання згоди на звільнення позивача не відбулося, рішення не приймалося. Місце розташування Маріупольської регіональної філії Інспекції у м. Маріуполі не змінювалося (а. с. 82, 128).

Листами від 13 листопада 2017 року № 2/13-2-1438/01 та від 20 грудня 2017 року № 1/13-2-1993/02-2591у/17 Інспекція повідомила суд, що 06 березня 2017 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про введення в дію нової організаційної структури та новий штатний розпис Інспекції, таким чином ОСОБА_4 на підставі ст. 32 КЗпП України повідомлений про зміну в організації виробництва та зміну істотних умов праці. При цьому у наказі від 16 лютого 2017 року № 30 йдеться, що зміни вносяться до штатного розпису, затвердженого наказом від 30 серпня 2016 року № 140, тому відповідач одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці запропонував ОСОБА_4 єдину наявну вакантну посаду, яку він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації (а. с. 101, 102, 126).

Відповідно до наказу Державного підприємства «Адміністрація маріупольського морського порту» від 19 вересня 2017 року № 618/к, ОСОБА_4 з 21 вересня 2017 року прийнято до структурного підрозділу Служби капітана порту Інспекції державного портового нагляду і контролю держави порту на посаду капітана портового нагляду з посадовим окладом 7 205 грн. (а. с. 104).

Згідно з довідками Інспекції від 13 грудня 2017 року № № 30, 31, за період з січня 2016 року по грудень 2016 року дохід ОСОБА_4, з урахуванням відрахувань, становить 145 916 грн. 33 коп., середній заробіток за 2016 рік складає 15 163 грн. 16 коп. на місяць, за період з січня 2017 року по квітень 2017 року дохід ОСОБА_4, з урахуванням відрахувань, становить 55 534 грн. 75 коп. (а. с. 120, 121).

Указані обставини визнані учасниками справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, окремому доказуванню не підлягають і у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Також до матеріалів справи відповідачем, поряд з наведеними документами, долучені: наказ Інспекції від 15 лютого 2017 року № 30 щодо перевірки організації роботи та діловодства в ДКК Миколаївської регіональної філії та Програму перевірки організації роботи та діловодства в ДКК Миколаївської регіональної філії (а. с. 28, 29), які судом не приймаються до розгляду у даній цивільній справі, оскільки не стосуються предмету спору, тому у силу статті 77 ЦПК України є неналежними доказами.

У справі, яка є предметом розгляду, спірним є питання законності звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, наявності або ж відсутності підстав для поновлення його на роботі, як наслідок наявності або відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Пунктами першим, третім та четвертим статті 32 КЗпП України передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, уведенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо) (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв'язку із зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Отже зі змісту зазначеної норми вбачається, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Доведеність наявності змін в організації виробництва і праці у даному випадку покладено саме на підприємство, організацію, установу, в якій працював звільнений працівник.

У справі судом установлено, що 03 січня 2017 року Інспекцією виданий наказ № 02 про затвердження штатного розпису Інспекції та введено в його дію з 03 січня 2017 року, де штатна чисельність Інспекції становить 131 одиниця, де у Маріупольській регіональній філії Інспекції штатна чисельність становить 11 одиниць, одна з яких заступника директора цієї філії, яку займав ОСОБА_4

28 лютого 2017 року Інспекцією виданий наказ № 37 про затвердження штатного розпису Інспекції та введено його в дію з 03 березня 2017 року, де штатна чисельність Інспекції становить 139 одиниць, де у Маріупольській регіональній філії Інспекції штатна чисельність становить 11 одиниць, одна з яких заступника директора цієї філії, яку займав ОСОБА_4

У той же час ОСОБА_4 повідомлено про введення в дію нової організаційної структури та з 03 березня 2017 року введення нового штатного розпису Інспекції, тому керуючись ст. 32 КЗпП України повідомлено про зміну в організації та зміну істотних умов праці, за закінченням 2 місяців з моменту вручення цього повідомлення скорочується його посада заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, у зв'язку з чим запропоновано посаду начальника сектору з питань підготовки та розробки програм Інспекції, яка розташована за адресою: вул. Оленівська, 25, м. Київ.

При цьому, як указано у листі Інспекції від 24 жовтня 2017 року, місце розташування Маріупольської регіональної філії Інспекції в м. Маріуполі не змінилося.

У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, відповідачем не представлено суду доказів, які б указували на те, що починаючи з 06 травня 2017 року в Інспекції реально скорочено посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції або змінено місце розташування такої.

Проводячи аналіз наведених наказів Інспекції від 03 січня 2017 року та 28 лютого 2017 року, необхідно дійти висновку, що у відповідача хоч і відбулася зміна в організації виробництва, однак не відбулося реальної раціоналізації робочих місць, не скорочено посаду, яку займав ОСОБА_4, не передислоковано його робоче місце до іншої місцевості, у зв'язку з чим правомірною є відмова ОСОБА_4 на переведення на роботу в іншу місцевість і внаслідок цього відсутність підстав для його звільнення з роботи саме за цих підстав. При цьому, оскільки у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці Інспекції не відбулося зміни істотних умов праці саме заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, ця посада залишилася за тією ж спеціальністю, кваліфікацією, що вказує на збереження колишніх істотних умов праці саме заступника директора філії Інспекції, доказів про те, що ОСОБА_4 запропоновано нові умови праці, від яких він відмовився, суду не представлено, тому відповідач не мав законних підстав для звільнення позивача з роботи саме з підстав, викладених у п. 6 ст. 36 КЗпП України.

При цьому положення пункту 6 статті 36 КЗпП України передбачають саме те, що працівник письмово відмовився від переведення в іншу місцевість разом з підприємством, а також відмовився від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, і у зв'язку з цим власноручно написав заяву про звільнення, що і буде правовою підставою для припинення трудового договору саме з ініціативи працівника, однак доказів про те, що ОСОБА_4 таку заяву писав, суду не представлено, що також вказує на незаконність звільнення ОСОБА_4 за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Фактично про такі умови припинення трудового договору указує відповідача у своїх запереченнях, зокрема, оскільки повідомлення про зміну істотних умов праці, згода на продовження роботи або відмова тягнуть виникнення прав та обов'язків сторін трудових відносин, такі факти оформлюються письмово з посвідченням відповідних документів підписами сторін трудового договору. Однак, за неправильного розуміння змісту п. 6 ст. 36 КЗпП України відповідач провів звільнення ОСОБА_4 за власною ініціативою.

У цьому ж випадку, оскільки звільнення відбулося за п. 6 ст. 36 КЗпП України, то згода первинної профспілкової організації не вимагається, тому доводи в цій частині сторони позивача правового значення для вирішення спору не мають.

З огляду на викладене необхідно дійти висновку, що звільнення ОСОБА_4 відбулося з порушенням положень ст. 32, п. 6 ст. 36 КЗпП України.

За змістом ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи, що судом установлено факт незаконності звільнення позивача з посади заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, то він відповідно до положення ч. 1 ст. 235 КЗпП України підлягає поновленню на цій посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У справі установлено, що ОСОБА_4 звільнений 10 травня 2017 року, а 21 вересня 2017 року влаштувався на роботу до Державного підприємства «Адміністрація маріупольського морського порту», у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу саме за період з 11 травня 2017 року по 20 вересня 2017 року.

З приводу розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд у цьому випадку керується положеннями пп. «з» п. 1, п. п. 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Так, ОСОБА_4 звільнений 10 травня 2017 року, тому останніх два місяці його роботи є березень та квітень 2017 року, де у березні 2017 року йому нарахований сукупний дохід 15 330 грн., кількість робочих днів 22, у квітні - 13 140 грн., кількість робочих днів 19, отже 15 330 грн. + 13 140 грн. = 28 470 грн. / 41 робочий день, тому середньоденний заробіток ОСОБА_4 становить 694 грн. 39 коп.

У травні 2017 року, починаючи з 11 травня 2017 року кількість робочих днів вимушеного прогулу становить 16 днів (13 травня субота - робочий день), у червні 2017 року - 20 днів, у липні 2017 року - 21 день, у серпні 2017 року - 22 дні, у вересні 2017 року - 14 днів (по 20 вересня 2017 року включно), що разом становитиме 93 робочих днів. Отже 93 робочих днів помножених на 694 грн. 39 коп. становитиме 64 578 грн. 27 коп., що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як середній заробіток за час вимушеного прогулу з відповідними відрахуваннями на обов'язкові платежі, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач просив стягнути такий заробіток до фактичного поновлення на роботі.

Доводи, викладені у запереченнях відповідача про те, що ОСОБА_4 у період з 15 лютого 2017 року по 03 травня 2017 року виконував обов'язки директора Маріупольської регіональної філії Інспекції судом не приймаються, оскільки спростовуються наказом Інспекції від 16 лютого 2017 року № 41/к, яким у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю Грігорова О.А. - директора Маріупольської регіональної філії, тимчасово покладено виконання обов'язків директора Маріупольської регіональної філії Інспекції з 17 лютого 2017 року на Тостогана В.В., заступника директора цієї ж філії.

Також у запереченнях представник відповідача посилався на те, що виробничою необхідністю було саме те, що оскільки ОСОБА_4 тимчасово виконує обов'язки директора філії, то наказом від 16 лютого 2017 року № 31 внесено зміни до штатного розпису Інспекції, затвердженого наказом Інспекції від 30 серпня 2016 року № 140, та введено з 15 лютого 2017 року посаду заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, на яку наказом від 16 лютого 2017 року № 41/к прийнято Тостогана В.В. Після звільнення Тостогана В.В. з посади заступника директора ця посада була скорочена.

Разом з тим, суд наголошує, що саме 03 січня 2017 року наказом Інспекції № 02 визнано таким, що втратив чинність наказ Інспекції від 30 серпня 2016 року № 140 «Про введення в дію структури та штатного розпису Інспекції», у зв'язку з чим будь-які зміни у наказ від 30 серпня 2016 року № 140 після втрати ним чинності не могли бути внесенні, що вказує на незаконність дій Інспекції щодо введення додаткової посади заступника директора філії, на яку прийнятний Тостоган В.В. на період відсутності самого директора філії.

У разі ж скорочення саме посади заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції, яка введена в дію з 15 лютого 2017 року у зв'язку з виробничою необхідністю та яку зайняв Тостоган В.В., то відповідно саме останнього необхідно було попереджати у порядку, передбаченому ст. 32 КЗпП України та застосовувати положення п. 6 ст. 36 КЗпП України.

За змістом п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже при подачі позову ОСОБА_4 був звільнений від сплати судового збору за вимогами про поновлення на роботі, які за своїм звітом є вимогами немайнового характеру.

За вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач не звільнений, які за своїм змістом є вимогами майнового характеру, тому за цими вимогами він повинен сплати 1 % ціни позову.

При подачі позову позивачем сплачено за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 640 грн. та за вимогами про витребування доказів 320 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 960 грн.

Оскільки за вимогами про поновлення на роботі, які за своїм змістом є вимогами немайнового характеру, позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 36, 235 КЗпП України, п. п. 1, 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України від 10 травня 2017 року № 100/к про звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора Маріупольської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_4 на посаді заступника директора у Маріупольській регіональній філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України з 10 травня 2017 року.

Стягнути з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 64 578 (шістдесят чотири тисячі п'ятсот сімдесят вісім) гривень 27 копійок, з відповідним утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) гривень.

Стягнути з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Донецької області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_4, паспорт серії НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, 87549, засоби зв'язку - НОМЕР_3

Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, ідентифікаційний код в , зареєстрована у головному управлінні статистики у м. Києві, юридична адреса: вул. Фрунзе, 104, м. Київ, 04080, адреса: вул. Оленівська, 25, м. Київ, 04080, засоби зв'язку - тел./факс , 463 72 50, електронна адреса: .

Суддя О.М. Музика