Справа № 127/6905/18
Провадження № 2/127/1231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Слізяк М.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2018 року і до закінчення дочкою навчання у Львівському національному університеті імені ОСОБА_5, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_10 року. Також просила стягнути на її користь з відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4, а саме половину сплачених позивачем коштів на лікування дитини, що становить 8090 грн. та половину фактично сплачених позивачем коштів за навчання дитини у Львівському національному університеті імені ОСОБА_5 в сумі 15971,00 грн. і 72279,00 грн. передбачуваних витрат за навчання дитини в даному навчальному закладі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачкою. 27.02.2006 року рішенням Бершадської райдержадміністрації Вінницької області №3 опікунська рада дозволила змінити прізвище матері ОСОБА_3 від імені її малолітньої дитини ОСОБА_4 з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» та зробити відповідні зміни у свідоцтві про народження дитини. До досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття відповідач сплачував на її утримання аліменти. В даний час донька ОСОБА_4 повнолітня, є студенткою 1 курсу денної контрактної форми навчання 1-го курсу стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету імені ОСОБА_5, термін навчання до ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Згідно Договору №С77/17 від 08.08.2017 р. загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання у Львівському національному університеті імені ОСОБА_5 становить 176500 грн. За час навчання доньки ОСОБА_4 позивачем було сплачено за освітні послуги 31942,00 грн., тому позивач просила суд стягнути з відповідача половину фактично зазнаних додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 15971,00 грн. та 72 279,00 грн. передбачуваних витрат за навчання доньки.

Крім того, до додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами позивач відносить щорічне проходження дочкою лікування у офтальмолога. Згідно лікарського діагнозу донька ОСОБА_4 страждає на «Міопічний астигматизм обох очей. Слабкість акомодації обох очей». У зв'язку з цим на лікування доньки позивач понесла фактичні додаткові витрати в розмірі 16180 грн., половину з яких просила стягнути з відповідача.

Позивач має на утриманні ще неповнолітню дитину ОСОБА_7, яку виховує без батька з огляду на те, що дитина народилась у матері, яка не перебувала у шлюбі. Враховуючи те, що позивач не працює та лише одержує допомогу як одинока матір в розмірі 1549,63 грн., утримувати самостійно повнолітню дочку ОСОБА_8 їй вкрай складно, тому звернулася до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив (а.с.88-90), просив позов задовольнити. Також пояснив, що усі діти відповідача мають рівні права на утримання, тому відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати повнолітню доньку ОСОБА_4 на період її навчання, нести додаткові витрати пов'язані із лікуванням та оплатою навчання доньки. Оскільки позивач не працює, а лише одержує допомогу як одинока матір в мінімальному розмірі, тому утримувати повнолітню дочку ОСОБА_8 самостійно їй вкрай складно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.73-74). Суду пояснив, що на його утриманні перебуває ще троє неповнолітніх дітей, дружина не працює так як має онкологічне захворювання, а його заробітна плата є мінімальною, будь-якого нерухомого майна на праві власності не має. Він разом з трьома дітьми та дружиною проживає в будинку батьків дружини. Разом з тим, він не бажає уникати свого батьківського обов'язку щодо матеріальної підтримки своєї старшої повнолітньої доньки ОСОБА_4 і враховуючи усі фактичні та незадовільні обставини свого життя в даний період часу вважає, що може віднайти можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 на період її навчання в сумі 600 грн. щомісячно. Заперечив щодо стягнення з нього половини витрат понесених позивачкою на лікування дитини з тих підстав, що таких значних витрат на лікування можливо було уникнути, якби позивач погодилася лікувати доньку у Вінницькій обласній дитячій лікарні, в якій лікуються і його молодші доньки. Також відповідач заперечив стягнення з нього половини понесених та передбачуваних витрат за платне навчання доньки ОСОБА_4 у вищому навчальному закладі зазначивши, що якби донька старалася і добре вчилася, то вона б мала змогу навчатися безкоштовно, а не платно. Крім того, наголосив, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі і не має змоги оплачувати таке дороговартісне навчання доньки.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 33, 37).

В даному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, де батьком записано ОСОБА_2 (а.с.32).

У даний час донька ОСОБА_4 повнолітня.

27.02.2006 року рішенням Бершадської райдержадміністрації Вінницької області №3 «Про зміну прізвища малолітній», опікунська рада вирішила дозволити змінити прізвище матері ОСОБА_3 від імені її малолітньої дитини ОСОБА_4 з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» та зробити відповідні зміни у свідоцтві про народження (а.с.32, 36).

Повнолітня донька ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3, що стверджується довідкою про склад сім'ї №381 від 19.03.2018 року (а.с. 59).

Позивач ОСОБА_3 не працює, перебуває на обліку в Бершадському управлінні соціальної та молодіжної політики та отримує допомогу одиноким матерям на неповнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1549,63 грн., що підтверджується копією трудової книжки позивача та довідкою №379 від 13.03.2018 року(а.с. 20-24).

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 11.03.2015 року по справі №127/714/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів було змінено розмір стягуваних з відповідача аліментів і стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту вступу до законної сили рішення суду, до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист (а.с. 28-31).

Довідкою Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 21.03.2018 року підтверджено, що ОСОБА_3 отримувала аліменти від ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття дитини (а.с. 27).

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив пояснення відповідача про відсутність у нього заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 згідно вказаного рішення Бершадського районного суду Вінницької області.

Згідно довідки №136 від 19.03.2018 р., виданої Львівським національним медичним університетом імені ОСОБА_5, ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу денної контрактної форми навчання 1-го курсу стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету імені ОСОБА_5. Термін навчання до ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с. 26).

З Договору №С77/17 від 08.08.2017 р., укладеного між Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького та ОСОБА_3 суд встановив, що загальна вартість освітньої послуги для ОСОБА_4 за весь період її навчання у Львівському національному університеті ім. Данила Галицького з 01.09.2017 р. по ІНФОРМАЦІЯ_10 р. становить 176500 грн. (а.с. 19 та на звороті).

Відповідно до квитанції №1 від 08.08.2017 р. було сплачено ОСОБА_4 15971 грн. за навчання (а.с. 60).

Згідно квитанції від 29.12.2017 р. ОСОБА_9 було сплачено 15971 грн. за навчання студентки ОСОБА_4 (а.с. 61).

Відповідно до консультативного заключення дитячого офтальмолога ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» від 13.04.2016 р. та довідки від 19.03.2018 р. дитині ОСОБА_4 встановлено діагноз «Міопічний астигматизм обох очей. Слабкість аккомодації обох очей» (а.с. 13, 25) у зв'язку з чим дитина проходила лікування в ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» у 2016-2017р.р.

Дослідивши надані позивачем квитанції про сплату коштів на лікування дитини суд встановив, що позивач за лікування доньки ОСОБА_4 у 2016-2017р.р. у ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» сплатила 11530 грн. (а.с. 12, 121-124).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває з 02.06.2001р. в шлюбі з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 (а.с. 76).

Від даного шлюбу відповідач ОСОБА_2 має трьох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, доньку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, доньку ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.76-78).

Відповідач разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1, власником даного будинковолодіння є ОСОБА_14 -теща відповідача (а.с.104).

ОСОБА_15 відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_2 є студенткою І курсу денного відділення Вінницького училища культури і мистецтв ім. М.Д.Леонтовича (а.с.79).

ОСОБА_15 та ОСОБА_13 навчаються у закладі «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька», що стверджується довідками №419, 420 від 12.12.2017 р. (а.с.80-81).

З виписок ф.112/о дитини №№ 912, 913, 914 від 05.06.2018р. вбачається, що троє доньок відповідача ОСОБА_16, ОСОБА_17 і ОСОБА_13 перебувають на диспансерному обліку в амбулаторії ЗПСМ №3 КМПЗ ЦПМСД №3 з діагнозами: плоско-вальгусні стопи І ст, міопія високого ступеню обох очей, сколіотична постава, пігментний бородавчастий невус по білій лінії черева; двобічна плоскостопість І ст, серцевий шум; функціональна диспепсія, абдомінальний біль, міопія слабого ступеню обох очей (а.с. 101-103).

Пояснення відповідача в судовому засіданні щодо онкологічного захворювання його дружини ОСОБА_10, оперування та лікування останньої підтверджується наданою копією медичної довідки (а.с. 100).

З довідки №0608/1 від 06.08.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює підсобним робочим в ТОВ «Будівельна компанія «Вікторія» та за вирахуванням податку на дохід фізичної особи та військового збору отримує щомісячно 3059,00 грн. (а.с.132).

Відповідно до судового наказу від 14.05.2018 року по справі №127/10196/18 стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: 21000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання дітей: дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, дочки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12, та дочки ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13, аліменти урозмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.05.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с.134).

Даний судовий наказ знаходиться на виконанні в ЦентральномуВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області і постановою державного виконавця по виконавчому провадженню ВП №56699112 від 06.07.2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 (а.с.135-137).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

По даній справі встановлено, що ОСОБА_4 досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від своєї матері, але й від батька.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов'язку відповідача ОСОБА_2 піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку ОСОБА_4, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання.

Суд вважає, що наявність у відповідача інших дітей, на утримання яких він сплачує аліменти, не позбавляє його обов'язку піклуватися і матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку ОСОБА_4, яка не може себе забезпечувати, оскільки навчається стаціонарно. На думку суду повнолітня донька відповідача має рівні права з іншими дітьми свого батька, які гарантовані їй відповідно до закону.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно, який зазначила позивачка, є дещо завищеним.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання і не має змоги працювати, однак потребує від батька матеріальної допомоги на її утримання, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні, а саме те, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою, працює і щомісячно отримує дохід в сумі 3059 грн., має трьох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти у розмірі ? від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, має онкохвору дружину, яка не працює, не має у власності автомобіля чи нерухомого майна.

Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів на період навчання доньки ОСОБА_4 визнав частково, а саме суду пояснив, що усвідомлюючи свій батьківський обов'язок по відношенню до старшої доньки, він буде ще більше підробляти і згоден сплачувати аліменти в сумі 600 грн. щомісячно, а сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має фінансової можливості при тому, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та хвору дружину, на лікування якої теж потрібні значні кошти.

Враховуючи те, що повнолітню дитину яка навчається зобов'язані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоров'я повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і платника аліментів, а також сімейний, матеріальний стан відповідача і те, що відповідач працює та отримує доходи, згідний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів ОСОБА_4 прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати на користь позивачки щомісячно 600 грн. аліментів від усіх видів доходів відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 28.03.2018 року, на період навчання доньки у Львівському національному медичному університеті імені ОСОБА_5, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_10 року включно та не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої доньки, то суд дійшов такого висновку.

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

Тому суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення 15971 грн. фактично понесених та 72279 грн. передбачуваних додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої доньки, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, тобто виниклі правовідносини регулюються ст. 199 СК України.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат понесених позивачем на лікування дитини, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, це самостійні види грошового утримання дитини: аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини; додаткові витрати, крім звичайних, мають місце в окремих випадках за наявності особливих обставин.

До додаткових витрат, що викликані особливими обставинами відносяться в тому числі і витрати на лікування дитини, що має місце в розгляді даної справі.

Судом встановлено, що відповідно до консультативного заключення дитячого офтальмолога ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» від 13.04.2016 р. та довідки від 19.03.2018 р. дитині ОСОБА_4 встановлено діагноз «Міопічний астигматизм обох очей. Слабкість аккомодації обох очей» (а.с. 13, 25), у зв'язку з чим дитина у 2016-2017р.р. проходила лікування в ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка», тобто в той час, коли донька сторін ОСОБА_4 була неповнолітня.

Крім того, з копії листа №352 від 20.02.2015 року Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування вбачається, що ОСОБА_4 має діагноз «Складний короткозорий астигматизм обох очей». Дане захворювання є хронічним і потребує періодичного лікування та спостереження (а.с.133).

Як вбачається з угоди про співпрацю від 05.10.2016 року, укладеної між ТОВ «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» та пацієнтом ОСОБА_4, вартість медичних послуг складає 9880,00 грн. Програма рефракційної терапії розпочинається 05.10.2016 року та завершується 05.10.2017 року (а.с.8-10).

Дослідивши надані позивачем квитанції про сплату коштів на лікування дитини суд встановив, що позивач за лікування доньки ОСОБА_4 у 2016-2017р.р. у ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» сплатила в загальному розмірі 11530 грн. (а.с. 12, 121-124).

Доказів про сплату позивачем витрат на лікування доньки в сумі 16180 грн. суду не надано.

При цьому, з урахуванням заперечень відповідача, суд вважає поза розумним сумнівом, що витрати на лікування доньки ОСОБА_4 понесла її мати - позивач по справі і докази, що дитина в той час мала самостійний дохід чи заробіток відповідачем суду не надано, або що ці кошти сплатив хто-небудь інший.

Таким чином, позивач не тільки виконала свій обов'язок щодо участі у додаткових витратах на дитину та ще й, враховуючи вказане вище, сплатила їх повністю сама.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, тому відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний взяти участь у цих додаткових витратах.

Суд враховує, що за період з березня 2015 р. по лютий 2018 р. відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої в той час доньки ОСОБА_4, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №47608405 (а.с. 83-84), матеріально не приймав участь у лікуванні дитини, заборгованість по аліментах погасив лише в період розгляду даної справи.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов'язки сумлінно, дбати про здоров'я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Отже, враховуючи викладені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи та надані сторонами докази, виходячи із основних засад цивільного судочинства: верховенства права, пропорційності та диспозитивності, суд вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача ? частини понесених витрат на лікування неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в сумі 5765 грн.

Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 185, 199, 200 Сімейного Кодексу України,ст. ст.4, 5,10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 198, 200, 263-265,430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600,00 (шістсот) гривень від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 28.03.2018 року на період її навчання у Львівському національному медичному університеті імені ОСОБА_5, до ІНФОРМАЦІЯ_10 року включно та не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 ? частини понесених додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5765,00 (п"ять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти суми позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, працюючого підсобним робочим ТОВ "Будівельна компанія "Вікторія".

Повний текст судового рішення складено 07.09.2018 року.

Суддя: