Справа № 517/264/18
Провадження № 2/517/162/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована: АДРЕСА_1, кадастровий земельної ділянки: НОМЕР_2, яке належало ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що виданий відділом Держкомзему у Фрунзівському районі Одеської області 11 січня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована: АДРЕСА_1.

Проте позивач не може оформити свої спадкові права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, через те, що у заповіті не зазначено в яких саме частках розподіляється майно поміж спадкоємцями, а також заповідачем зазначено 3 (три) особи, які є спадкоємцями майна, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка відмовилася від прийняття спадщини (не зазначивши на чию користь) і тому частка майна, яка могла б успадкуватися цим спадкоємцем, може бути успадкована спадкоємцем за законом та встановлено недотримання форми посвідчу вального напису заповіту, який передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 26 жовтня 1994 року № 256/466, що діяла на дату посвідчення заповіту.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку.

Представник позивач у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надавши суду відзив в якому вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надавши суду відзив надавши суду відзив в якому вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, яке видане Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Так, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що виданий відділом Держкомзему у Фрунзівському районні Одеської області 11 січня 2010 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 січня 2018 року № НВ-НОМЕР_4 ОСОБА_5 належить право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 гектарів, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2.

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної конторі з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 березня 2018 року, державний нотаріус ОСОБА_8 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку в праві власності на земельну ділянку, через те, що згідно матеріалів спадкової справи № 264/2017 на майно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у заповіті, що посвідчений ОСОБА_7, секретарем Перехрестівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області 15.09.2005 року, зареєстрованого у реєстрі за № 9, дублікат якого виданий замість втраченого оригіналу ОСОБА_9, секретарем Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області 08.02.2018 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3, оскільки не зазначено в яких саме частках розподіляється майно поміж спадкоємцями, а також заповідачем зазначено три особи, які є спадкоємцями майна, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка відмовилася від прийняття спадщини (не зазначивши на чию користь) і тому частка майна, яка могла б успадкуватися цим спадкоємцем, може бути успадкована спадкоємцем за законом та встановлено недотримання форми посвідчу вального напису заповіту, який передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року № 22/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року № 256/466, що діяла на дату посвідчення заповіту.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 26 вищезазначеної постанови при поділі спадщини між спадкодавцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкодавцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тому у даному випадку має відбутись перехід права власності на земельну ділянку від спадкодавця до позивачів.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Довідкою Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 15.05.2018 року № 684 встановлено, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року постійно проживала одна до дня своєї смерті в будинку АДРЕСА_1, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена в померлої не було, а також ніхто з можливих спадкоємців за законом не звертався до Перехрестівської сільської ради з заявою про прийняття спадщини.

До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до пункту 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 20 від 22.12.1993 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за заповітом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права власності на спадщину.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 гектарів, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, яке належало ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що виданий відділом Держкомзему у Фрунзівському районі Одеської області 11 січня 2010 року.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за платіжним дорученням № 29 від 04.06.2018 року, а саме 1718 (одна тисяча вісімнадцять) гривень 75 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: