Справа № 342/255/18
Провадження № 2/342/317/2018
03 жовтня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 серпня 1992 року відділом ЗАГСу м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 49. В позовній заяві зазначила, що у шлюбі у них народилося двоє дітей, які в даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем протягом останніх чотирьох років не склалося, відповідач перестав цікавитися сімєю, проживає окремо, жодних звязків із сімєю не підтримує. Зароблені кошти витрачає тільки на себе, заявляючи, що життя кожному дається лише раз. Протягом останніх років відповідач не надавав і не надає матеріальної допомоги ні позивачці, ні дітям. У звязку з наведеним, в сімї виникали сварки, відповідач не реагував на прохання позивачки, тому вона зрозуміла, що вони різні по характеру і натурі. Спору відносно спільно нажитого майна не має. Сімя розпалася остаточно, позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, просить шлюб просить розірвати.
Відповідач ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що наведені в позовній заяві факти не відповідають дійсності; роздільне проживання сторін було вимушеним, так як він у 2001 році виїхав на заробітки в Італію, а у 2002 році позивачка приїхала до нього. Працюючи доглядальницею за чоловіком похилого віку вона проживала в будинку свого підопічного. Відповідач проживав в найманій квартирі, розташовій у тому ж районі, де працювала дружина. У 2008 році до них приїхав їх син. Сторони спілкувалися, зустрічалися на вихідні, мали спільний побут, жили, як сімя. Після закінчення вузу, в 2014 році, до них переїхала жити дочка сторін. В Україну відповідач повернувся в січні 2015 року, провів ремонти у їхньому житловому будинку. У серпні 2015 року ОСОБА_1 ще раз поїхав в Італію, пробув там два тижні, не знайшовши роботи, повернувся додому. Відповідач спілкувався з дітьми та дружиною по Sкуре та Viber. У 2017 році позивачка сказала, щоб відповідач не дзвонив, тому що вона не хоче з ним спілкуватися. З дітьми відповідач спілкується постійно. Посилання позивачки на те, що відсутній спір відносно спільно нажитого майна є неправдивим. Відповідач просив суд надати сторонам термін для примирення.
Позивачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу слухати в її відсутності.
Відповідач в підготовчому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, позов визнає.
Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Косминка (дошлюбне прізвище Гамула) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 06 серпня 1992 року в ЗАГС м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис за № 49, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 364216, виданим 06 серпня 1992 р. Неповнолітніх дітей сторони не мають.
Ухвалою суду від 23.04.2018 р. сторонам був наданий строк для примирення три місяці та зупинено провадження в справі до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 15.08.2018р. поновлено провадження в справі.
Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.
Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з серпня 2015 року, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в позовній заяві не зазначила, яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища позивачки.
На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 196-198, 200, 258, 259, 263-265, 268, 273,352, 354 ЦПК України суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та гр. ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гамула) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 06 серпня 1992 року в ЗАГС м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 49.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Косминка».
Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - вул. Короля Данила,7 с. Котиківка, Городенківський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Місце фактичного проживання відповідача ОСОБА_1 - вул. Мазепи, 9, м. Городенка, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 12.10.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.