Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1336/18
Провадження № 2-о/273/56/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Новицького Є. А.

за участю секретаря судових засідань Макарчук І.В.,

заявника ОСОБА_2

представника Баранівської міськради Лисюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Баранівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Баранівська міська рада, про визнання встановлення факту визнання батьківства,-

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Баранівського районного суду із заявою про визнання встановлення факту батьківства.

Заявлені вимоги обґрунтовував ти, що його мати ОСОБА_4 тривалий час жила у фактичному шлюбі з ОСОБА_5. Під час їх спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився він. Відомості про батька в його актовому записі про народження були зазначені зі слів матері в порядку встановленому частиною 1 статті 135 СК України.

При житті ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_2 своїм сином, утримував його, займався вихованням, проживаючи зі своїм батьком ОСОБА_6 він часто забирав ОСОБА_2 до себе додому.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Смолка (Червонопрапорне) Баранівського району Житомирської області помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті останнього з ним жив та був зареєстрований його син ОСОБА_5.

Помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

У зв'язку зі смертю останнього відкрилася спадщина на належне йому майно.

Таким чином, заявник бажає встановити факт батьківства з метою реалізації своїх спадкових прав.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що батько ОСОБА_5 за життя визнавав його своїм сином, а зі слів матері в свідоцтві про народження був записаний як ОСОБА_2, хоча це одна і та сама людина.

Представник Баранівської міської ради в судовому засіданні щодо заявлених вимог покладалася на розсуд суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що батька та мати заявника знає ще до його народження, які проживали разом в с.Смолка разом у хаті діда ОСОБА_6. Коли народився ОСОБА_2, то деякий час батьки разом не проживали, після ОСОБА_2 час від часу приїздив до діда та батька в с.Смолка, останній який визнав його сином. Також пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 це є одна й та особа.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 надав суду ті самі покази, що і свідок ОСОБА_9

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника його батьком записано «ОСОБА_5», при цьому, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька заявника було внесено на підставі ст. 135 СК України.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 було підтверджено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (а.с. 8).

При цьому, його син ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9-11).

Згідно довідки виконавчого комітету Баранівської міської ради від 27.02.2018 року №258 ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 без реєстрації в господарстві покійного діда (ОСОБА_6) та покійного батька ( ОСОБА_5) (а.с. 12).

Вирішуючи вимогу про установлення факту визнання батьківства, суд виходить з таких мотивів.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Пунктом 6 цієї ж постанови передбачено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги щодо батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Слід зазначити, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Положення Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних правовідносин, які виникли після 1 січня 2004 року, тобто на підставі статті 130 СК України може бути встановлено факт батьківства щодо осіб, які народились після 1 січня 2004 року.

Крім того, факт батьківства може бути установлено судом щодо дітей, які народились у період з 1 жовтня 1968 року до 1 січня 2004 року за правилами, визначеними Кодексом про шлюб та сім'ю Української РСР.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У свою чергу, виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Отже, в ході судового розгляду, ураховуючи письмові докази та показання свідків, знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_5 за життя визнавав батьківство відносно ОСОБА_2

Установлення факту визнання батьківства ОСОБА_5 відносно заявника породжує для останньої юридичні наслідки, оскільки дає право на прийняття спадщини після його смерті.

За таких обставин, заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту визнання батьківства - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Миропіль Романівського району Житомирської області визнавав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 своїм сином.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.А. Новицький