У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дана цивільна справа.

Після подачі позовної заяви ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі, зокрема така просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 947, виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області), що знаходиться у його приватній власності, у тому числі на квартиру № 52 в м. Ужгороді, вул. Легоцького, 13.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості за договором позики.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2, що знаходиться у його власності в межах заявленої позивачем ціни позову, а саме: 727 180 грн., оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Разом з тим з прохальної частини заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач також просить накласти арешт на квартиру № 52 в м. Ужгороді, вул. Легоцького, 13.

Однак при вивченні наданих стороною позивача письмових доказів встановлено, що таким не надано доказів того, що вказана нею квартира належить саме ОСОБА_2, який є відповідачем по справі.

Відтак суд не знаходить правових підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки існують ризики того, що можуть бути порушені права інших осіб.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_2 в межах суми стягнення за позовом, а саме 727 180 грн. ( сімсот двадцять сім тисяч сто вісімдесят гривень).

В решті заяви відмовити.

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Ужгород, вул. Легоцького, 13; іпн: НОМЕР_3, паспорт серії ВО 516360, виданий Ужгородським МВ УМВС у Закарпатській області 12.10.1998 року.

Зазначити дані боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 947, виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області)

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційну скарга на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського В.І. Бедьо

міськрайонного суду