Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 відділ Державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту із земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

18.09.2018 року до Черкаського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 відділ Державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту із земельної ділянки.

Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 07.04.2018 року № 97 приватизував земельну ділянку площею 0,1776 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку з кадастровим номером :02:002:0144, розташованою в с. Хрещатик Черкаського району Черкаської області та 15.04.2008 року отримав державний акт серії ЯЖ № 033494 на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку. У вересні 2018 року позивач дізнався, що на його ділянку ОСОБА_3 відділом ДВС Черкаського міського управляння юстиції накладено обтяження у формі арешту нерухомого майна. З вказаного приводу позивач звертався до ОСОБА_3 відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції зі скаргою, однак вона не була задоволена, з огляду на те, що виконавче провадження по якому було накладено арешт знищено.

14.09.2018 року позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зі змісту якого вбачається, що на зазначену земельну ділянку постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 16.07.2012 року № 8783198 накладено обтяження арешт нерухомого майна в рамках виконання рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 17.07.2008 року № 2-2572 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» боргу в сумі 34 862,23 грн. Проте позивач зазначає, що не був стороною вищевказаного спору, боргових зобовязань перед ПАТ «ПриватБанк» не мав та за ОСОБА_2 ніколи не поручався і не знайомий з вказаною особою. На думку позивача, відбулась помилка у кадастровому номері при накладенні арешту, що підтверджується змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де вказано відомості про арешт, та зі змісту Державного акту на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право позивача. На підставі вищевикладеного просить суд зняти арешт з земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0144).

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, надіславши заяву на адресу суду про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується відомостями в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили.

Від представника третьої особи ОСОБА_3 відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.76, ч.1, 2 ст. 77, ст. ст. 79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження свого права власності на земельну ділянку позивачем надано завірену копію державного акту серії ЯЖ №033494 від 15 квітня 2008 року та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.09.2018 року, відповідно до відомостей яких земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0144 належить позивачу на праві приватної власності.

З інформаційної довідки №145007462 від 12.11.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається що за позивачем ОСОБА_1 зареєстроване нерухоме майно, а саме будинок в с. Тубільці, Черкаського району, вул. Камяна, 44 та наявна інформація про наявність у власності земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1540, :01:001:1616, :03:002:0127, :03:002:0129, :03:002:0590, :03:002:0592, :03:002:2427, :03:002:2660, проте відсутні в реєстрі відомості про спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0144, з якої просить скасувати арешт позивач.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №145006139 від 12.11.2018 року постановою від 16.07.2012 року №8783198 державного виконавця Чепурної М.В. Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1774 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Хрещатик, зареєстрованої державним актом від 04.08.2008 року №80, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0144, власник якої ОСОБА_2.

На запит суду від головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшла відповідь, щодо належності земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0144, згідно якої встановлено, що за вказаним кадастровим номером земельна ділянка належить ОСОБА_1, згідно державного акту ЯЖ 033494 від 15.04.2008 року, проте правовстановлюючі документи на указану ділянку вилучені відповідно до постанови про проведення виїмки від 25.07.2012 року, а відповідно до рішення Тубільцівської сільської ради №26-2/5 від 28.07.2008 року на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0144 видано державний акт серії ЯЖ №124177 від 04.08.2008 року на імя ОСОБА_2.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0144 існує два різні правовстановлюючі документи згідно яких її власником є як позивач ОСОБА_1 так і відповідач ОСОБА_2. тобто позивач не довів належними та допустимими доказами, що спірна земельна ділянка належить саме йому, а тому на думку суду існує спір про право власності на дану земельну ділянку і позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, шляхом зняття арешту з спірної земельної ділянки.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

в и р і ш и в

У задоволенні позову відмовити повністю.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Черкаської області безпосередньо або через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов