Постанова

Іменем України

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 337/6421/15-ц

провадження № 61-29473св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року у складі судді Кухар С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у складі судді Сидорова М. В. відкрито провадження у справі.

ОСОБА_4 з ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу з підстав територіальної підсудності.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана ОСОБА_4апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, у наданий судом строк ОСОБА_4недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі частини другої статті 121 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що заявник вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги бех руху не виконав у силу необізнаності про постановлену ухвалу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Установлено, що ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя

від 22 грудня 2015 року відкрито провадження у справі

ОСОБА_4 оскаржив наведену вище ухвалу в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2016 року апеляційна скарга була залишена без руху, з наданням строку для усунення вказаного недоліку тривалістю тридцять днів з дня вручення копії ухвали.

Листом суду 01 грудня 2016 року зазначену ухвалу було надіслано ОСОБА_4

01 березня 2017 року ухвалу суду апеляційної інстанції повторно направлено копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада

2016 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Апеляційний суд послався на те, що у визначений судом строк, заявником вимоги ухвали суду апеляційної інстанції не виконано, що є підставою для застосуванням вимог статті 297 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії.

Проте матеріали справи не містять відомостей, що надіслана копія ухвали була вручена заявнику.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Таким чином, висновок апеляційного суду про наявність підстав для визнання апеляційної скарги неподаною і повернення її заявнику є передчасним.

Згідно з пунктом 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду Запорізької області

від 21 червня 2017 рокуне може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В.Пророк

В. М. Сімоненко

І.М.Фаловська