МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. № 2-з/521/241/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної часткової власності та визнання право власності на частку у нерухомому майні,

встановила:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної часткової власності та визнання право власності на частку у нерухомому майна.

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року позову заяву ОСОБА_2 було залишено без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

05 вересня 2018 року ОСОБА_2С, надав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої проси суд накласти арешт на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, із 1/3 частки вказаної квартири, яка належала померлому ОСОБА_4

В обґрунтування заяви зазначив, що спірним майном є 1/12 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, позивач вважає, що відповідачка буде вживати заходів, які перешкоджатимуть виконанню судового рішення у випадку задоволення позову, шляхом його відчуження.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визначити що частка померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, становила 1/12, прийнята ним у спадщину з 1/3 частки вказаної квартири, яка належала його сину ОСОБА_4, визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами по справі існує спір з приводу 1/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 вересня 2018 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності: 1/3 ОСОБА_4, 1/3 ОСОБА_3, 1/3 ОСОБА_7

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про визначення часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності, а відповідачці на праві спільної часткової власності належить спірне нерухоме майно, яке вона може відчужити, то існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

За таких обставин суд вважає, що заява позивача про забезпечення позовушляхом накладення арешту підлягає задоволенню, а саме арешт слід накласти на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_4, оскільки таке забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної часткової власності та визнання право власності на частку у нерухомому майні задовольнити.

Накласти арешт на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_4.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання, та сторонам у справі для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.М. Сегеда