РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14376/17

Провадження № 2/643/1750/18

09.08.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в московському районі м. Харкова Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до УПФ України в Московському районі м. Харкова, Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України про відшкодування збитків, завданих органом державної влади. Свій позов мотивувала тим, що з вересня 2008 року перебуває на обліку в ПФУ Московського району м. Харкова та отримує пенсію державного службовця. Пенсію державного службовця їй призначено на підставі Довідки від 10.09.2008 № 17994-04/30 про заробіток з таблицею розшифровки сум виплат заробітку, які враховуються для пенсії. У 2016 році позивачу стало відомо про те, що органи ПФУ при розрахунку середнього заробітку для нарахування пенсії враховують не всі складові заробітної плати. У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Московського районного суду м. Харкова, в якому просила визнати протиправним рішення УПФ України в Московському районі м. Харкова від 19.01.2017 щодо виключення з розрахунку при визначенні пенсії ОСОБА_2, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, та зобовязати УПФ України в Московському районі м. Харкова перевести позивачу до рахування (перерахунок) пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії, а саме з вересня 2008 року у сумі 9841, 14 грн. із збереження проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію (83%) та виплатити її у повному обсязі. 29.03.2016 Московським районним судом м. Харкова прийнято постанову про часткове задоволення позову. 30.05.2017 ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 по справі 643/2094/17 залишено без змін. Саме 30.05.2017 позивачу стало відомо, що ПФУ щомісяця з жовтня 2008 року незаконно не доплачував їй пенсію у сумі 340, 34 грн. Тому вважає, що діями Правління ПФУ, та його територіального органу управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, а саме не включенням до заробітної плати таких складових, як матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати, їй було завдано матеріальних збитків, які полягали в нарахуванні їй щомісячної пенсії у розмірі, меншому за той, на який позивач мала право.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 пенсійного фонду України Московського району в м. Харкові в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. До початку судового засідання подала письмові заперечення проти позову, у яких просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову та зазначила, що позовна заява ОСОБА_2 містить посилання, як на підставу задоволення позовних вимог за період з 01.10.2008 по серпень 2016, на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 у справі № 643/2094/17, відповідно до якої адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з вересня 2008 по 13.08.2016 залишено без розгляду. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі № 643/2094/17 постанову від 29.03.2017 залишено без змін. Таким чином, позивачем не надано суду доказів того, що дії ОСОБА_3 щодо не включення матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у виплату пенсії за період з 01.10.2008 по серпень 2016 визнано судом неправомірними. Крім того, матеріали пенсійної справи ОСОБА_2, які подавились для призначення пенсії, не містять довідок в яких зазначені розміри вищезазначених виплат. Така довідка зявилась в матеріалах справи тільки 17.01.2017. надана ОСОБА_3 від 13.06.2016 № 14634/30-04. Також просила розглядати справи за відсутності представника УПФУ в Московському районі м. Харкова.

Представник відповідача - Пенсійного Фонду України в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. До початку судового засідання подала до суду заперечення проти позову, у яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що в своїй позовній заяві позивач заявляє вимогу про стягнення на її користь відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих їй ПФУ внаслідок ненарахованої та неотриманої різниці у пенсії державного службовця. Отже, фактично вимога позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди виникла, на її думку, через протиправність дій ПФУ. Однак, жодного преюдиційного рішення про протиправність актів, дії чи бездіяльності ПФУ по даній справі адміністративними судами не приймались. Отже, в даному випадку відсутній обовязковий елемент складу цивільного правопорушення (протиправність дій) та особлива умова застосування ст. 1175 ЦК України визнання нормативно-правового акту незаконним та його скасування. Таким чином, вимоги позивача, що гуртуються на ст. 1173, 1175 ЦК України є безпідставними. Також, представник позивача зазначала, про пропуск позивачем строку позовної давності. Також представник відповідача посилається на те, що діючим законодавством України функції держави щодо нарахування (обчислення) пенсії покладено на органи ПФУ. Але вказана позивачем сума відшкодування, викликає обґрунтовані сумніви, оскільки вона самостійно розрахована позивачем, а правильність розрахунку суми відшкодування нічим не підтверджена. Також просила розглядати справу за відсутності представника Пенсійного фонду України.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився. Про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Постановою Московського районного суду м. Харкова 29.03.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково. Адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФ України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог з вересня 2008 року по 13.08.2016 залишено без розгляду. Визнано протиправним рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова від 19.01.2017 щодо не включення до складу середнього заробітку і донарахуванні (перерахунку) пенсії, ОСОБА_2, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. УПФУ в Московському районі м. Харкова зобовязано здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 з 13.08.2016, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань, індексації заробітної плати, на підставі довідки про заробітну плату № 14634/30-04 від 13.06.2016, виданої УПФ України в Московському районі м. Харкова із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у розмірі середнього заробітку. Ухвалою Колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 по справі № 643/2094/17 залишено без змін. (а.с. 12-14). Ця обставина визнається сторонами.

Позивач, звертаючись до суду на підставі ст. ст. 1173, 1175 ЦК України, просить відшкодувати завдану їй шкоду за період з 01 жовтня 2008 року по серпень 2016 року з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Таким чином, на відміну від загальної норми ст.1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова) до відповідальності у виді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, вказуючи на неправомірні дії відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова жодних належних та допустимих доказів щодо цього суду не надала. ЇЇ вказівки зводяться до власних тверджень та застосування правових норм.

Позивачем не надано до суду доказів того, що дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо невключення матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у виплату пенсії за період з 01.10.2008 по серпень 2016 визнано судом неправомірними.

Отже, в даному випадку, відсутній обовязковий елемент складу цивільного правопорушення (протиправність дій) та особлива умова застосування ст. 1175 ЦК України визнання нормативно-правового акту незаконним та його скасування, саме за період часу з 01.10.2008 по 13.08.2016.

Суд також вважає недоведеним і факт спричинення шкоди та її розмір. Суд погоджується з твердженнями відповідача, що доводи позивача ґрунтуються лише на власних розрахунках.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем в установленому порядку не було доведено наявність неправомірної поведінки відповідачів, шкоди та її розміру, причино-наслідкового зв'язку між діями органу та шкодою, що, в свою чергу, виключає цивільну відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду та вказує про відсутність підстав для її відшкодування.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих їй Пенсійним фондом України в сумі 96011,36 грн. - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 61144 АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова, , 61070 м. Харків, вул. Валентинівська, 22Б.

Відповідач - Пенсійний фонд України 01601 м. Київ, вул. Бастіонна, 9, .

Відповідач - Державна казначейська служба України, 01601 м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Повне судове рішення складено 16.08.2018

Суддя: Р.Є. Сиротников