Справа № 183/1692/18
№ 2/183/1918/18
08 серпня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_2 Андріївнипро стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
29 березня 2018 року ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 2 092,38 грн.
Ухвалою суду від 30 березня 2018 року було відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.
На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що в грудні 1995 року військовослужбовцю Черкаського гарнізону капітану ОСОБА_3 було надано для постійного користування житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1, в яку він вселився, зареєструвався та фактично проживав на підставі ордера від 18.12.1995 року за № 272, виданого Гвардійською КЕЧ району. На його імя був відкритий особовий рахунок № 903. Згідно повідомлення начальника житлової групи Гвардійської КЕЧ району від 04.10.2000 року за № 1036, надано дозвіл на реєстрацію членів сімї ОСОБА_3, а саме, дружину ОСОБА_4 та її дочку ОСОБА_2 У звязку з вибуттям ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_4 до іншого місця проходження військової служби, останніх було знято з реєстрації з вказаної квартири, а особовий рахунок № 903 було переоформлено на відповідача ОСОБА_2 на підставі повідомлення начальника житлової групи Гвардійське КЕЧ району від 14.01.2008 року за № 85.
Таким чином, з 14 січня 2008 року відповідач ОСОБА_2 була єдиним наймачем та споживачем житлово-комунальних послугквартири № 11 в будинку № 11 по вулиці Лісна в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.
04.01.2018 року до селищної ради смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області з відділу реєстрації місця проживання «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» сумської міської ради надійшло повідомлення ( від 21.12.2017 року за вих. № 2111) про зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з виїздом останньої до іншого місця проживання в інший населений пункт, та про реєстрацію її в квартирі № 20, корпус № 4, будинок № 5 по проспекту Михайла Лушпи в м. Суми, Сумської області.
Відповідач користувалася наданими їй позивачем послугами, та вибуваючи до нового місця проживання, не здала зазначену квартиру органам Міністерства оборони України, фактично не виконала зобовязання по сплаті цих послуг, а саме, не здійснила плату за житлову площу та комунальні послуги, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року в сумі 2 092,38 грн., яка складається з: заборгованості по квартплаті та комунальним послугам 2 033,36 грн.; 3% річних 12,07 грн.; інфляційних втрат 46,95 грн.
В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2 092,38 грн.,судові витрати в сумі 1762,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_1 № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату і час розгляду справи, будь-яких заяв та клопотань від останньої не надходило, в звязку з чим судом проведений заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 14.01.2008 року була наймачем та споживачем житлово-комунальних послугквартири № 11 в будинку № 11 по вулиці Лісна в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, а також зареєстрованою в зазначеній квартирі, що підтверджується особовим рахунком № 903, повідомленням начальника житлової групи Гвардійської КЕЧ району від 14.01.2008 року за № 85, довідкою БУ № 2 Гвардійської КЕЧ району від 26.03.2018 року за № 160.
Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.
Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
Матеріалами справи підтверджено, що в період з 14.01.2008року по 31.12.2017 року відповідачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3, позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку № 903, відкритого на імявідповідача, в період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року відповідачем не здійснювалася оплата за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 2 033,36 грн., що підтверджується розрахунком.
Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.
Згідно п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконував, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за надані послуги у розмірі 2 033,36 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3%-х річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав, а в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують порушення відповідачем умов оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, надані позивачем, а тому, вважає,оскільки у звязку із несплатою відповідачем за отримані житлово-комунальні послуги позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат відповідно до наданих розрахунків також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. ст.141,164 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду в сумі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 184 від 23.03.2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 162 ЖК України, п. 5 ч. 3ст. 20, ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,п.1ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХIIз наступними змінами і доповненнями, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, ст.ст. 11, 509, 625ЦК України, ст. ст.10,12,13,141,164,263,265,280-284,288 ЦПК України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2018 року.

Суддя Д.І. Городецький