Справа № 524/2192/18
Провадження № 2/524/1427/18
18.07.2018 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -
03 квітня 2018 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулася ОСОБА_1 з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.
21.04.2017 року в межах виконавчого провадження №51562790 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.
Представник відповідача - Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.
На підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.09.2016 року ВП №51562790 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1.
Наявність накладеного арешту на нерухоме майно позивача ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою від 01.03.2018 року №115788832 «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта», з якої вбачається, що 03.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження: 16692522 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1.
Наявність накладеного арешту на рухоме майно позивача ОСОБА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.03.2018 року №55270878, з якого вбачається, що накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51562790 від 12.09.2016 року, виданої Шевченківським РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, який зареєстровано за реєстраційним номером №15996056, термін дії: 03.10.2021 року.
Зі змісту ст. 40 Закону «Про виконавче провадження», від 02.06.2016 № 1404-VIII вбачається, що при поверненні виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не передбачено в такому випадку зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, засоби примусового виконання рішення не підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року у справі №761/22329/14-ц скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 березня 2015 року та ухвалено нове рішення про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожежне спостереження» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2017 року у справі №761/22329/14-ц визнано виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом м. Києва по цивільній справі № 761/22329/14-ц, на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року у справі № 761/22329/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2017 року у справі №761/22329/14-ц відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, у якій ОСОБА_1 просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження та не скасування заходів примусового виконання рішення суду в межах вказаного виконавчого провадження, а також зобов'язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, зняти арешт, накладений на майно боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників і скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи в межах виконавчого провадження та надіслати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року у справі №761/22329/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року залишено без змін.

У відповідності до п. 5 частини першої ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачає в такому випадку зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, скасування інших вжитих виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

З інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОЖЕЖНЕ СПОСТЕРЕЖЕННЯ" (адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська обл., місто Кременчук, ВУЛИЦЯ САЛГАННА, будинок 14-Г), який є стягувачем в межах виконавчого провадження №51562790, припинило свою діяльність 17.08.2017 (Номер запису: 9000311), правонаступники відсутні.

Отже, оскільки на теперішній час відсутні обставини, які були підставою для накладення вказаного арешту, стягувач ТОВ "Пожежне спостереження" припинило діяльність, виконавче провадження повернуто, накладений арешт не знятий, всупереч вимогам п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, натомість винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу, це перешкоджає позивачеві реалізувати свої права, як власника, які підлягають захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

У ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна позивача був заходом виконання рішення суду, яке було скасоване та по якому виконавчий документ повернуто стягувачу, а виконавець позбавлений права самостійно вжити заходів щодо скасування засобів примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, що визнаний таким, що не підлягає виконанню за межами виконавчого провадження, суд вважає, що обтяження майна позивача обмежує його права як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, внаслідок чого необхідно зняти арешт накладений на майно позивача.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 316-319, 321, 391 ЦК України, ст.40, 59 Закону «Про виконавче провадження», ст. ст.4, 5, 30, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт, накладений на все майно боржника - ОСОБА_1 (паспорт серія СМ 774774, виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 07.02.2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №51562790 від 12.09.2016 року, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві, що зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №15996056 від 03.10.2016 року та про що внесено запис про обтяження №16692522 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 у повернення судового збору 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Предоляк