Справа № 591/6152/18
Провадження № 2-з/591/78/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Кривцової Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКАР» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошової суми, -

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 одночасно з поданням позовної заяви до ТОВ «ДРІМКАР» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошової суми подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 40020,90 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку №6864 в АТБ «ІндустріалБанк», та належать ТОВ «ДРІМКАР». Мотивуючи свою заяву тим, що невжиття заходів із забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, дозволить відповідачу зловживати своїми правами і діяти недобросовісно по відношенню до суду, порушувати законні права заявника в разі ухвалення рішення на його користь. Заявник вказує, що вибраний ним вид забезпечення позову буде спімірним із заявленими ним позовними вимогами, тим паче, що відповідач має невеликий статутний капітал, нещодавно створений та займається фіктивною господарською діяльністю.

Так, відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання заявника на ту обставину, що існує загроза, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення, в звязку з чим буде неможливо виконати рішення по даній справі, як і твердження заявника, що відповідач займається фіктивною підприємницькою діяльністю - не підтверджені будь-якими доказами.

Таким чином, оскільки заявлена вимога ОСОБА_1 виходить за межі ч. 3 ст. 150 ЦПК України, тобто заявником вибрано неспівмірний спосіб захисту, та який не відповідає реальній загрозі виконання судового рішення в майбутньому, то в задоволенні заяви про забезпечення позову вибраним позивачем видом забезпечення - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В : У задоволенні заяви ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКАР», про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення грошової суми шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 40020,90 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку №6864 в АТБ «ІндустріалБанк», та належать ТОВ «ДРІМКАР» відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення (складення) ухвали.

Ухвала складена 18 жовтня 2018 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова