Справа № 346/3729/18
Провадження № 2-о/346/141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді-ВеселоваВ.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : Коломийська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця, звернувшись до суду із даною заявою посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її бабуся, ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 16 травня 2009 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., згідно якого все своє майно заповіла їй. З метою оформлення спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропустила строк її прийняття. В судове засідання від представника заявника надійшло письмове клопотання, в якому заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі, справу просить слухати у його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, справу просить розглянути у відповідності до чинного законодавства України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, письмові клопотання заявника та заінтересованої особи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 244 (а.с.6).

За життя померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 16 травня 2009 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., згідно якого все своє майно заповіла заявниці ОСОБА_1 (а.с.9).

До спадкового майна ввішла квартира АДРЕСА_1 та частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою.

Незважаючи на складений заповіт, 22 травня 2009 року ОСОБА_2 подарувала належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_2 заявниці ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування, посвідченим 22 травня 2009 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1422. (а.с.12).

На підставаі вказаного договору Коломийським МБТІ було проведено державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_1, що підтверджується Витягом № 22906284 від 02.06.2009 року (а.с.13).

У відповідності до Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 21 лютого 2001 року земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14)

30.04.2002 року ОСОБА_5 помер, і після його смерті спадщину прийняла дружина померлого, ОСОБА_2, однак спадкових прав на нерухоме майно не оформила. 15.07.2003 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. (а.с. 17).

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_5, то вона успадкувала і його частку у вказаній земельній ділянці, а отже після її смерті на дане майно відкрилась спадщина за заповітом, укладеним в користь ОСОБА_6

Заявниця фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки незважаючи на те, що була зареєстрована в м. Люберці Російської Федерації, тривалий час проживала разом із померлою на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_3 без реєстрації, тому що бабуся була людиною похилого віку, не могла самостійно пересуватись та потребувала постійного догляду в зв'язку зі хворобою. Заявниця знаходилась біля бабусі , проживала з нею в її квартирі, до дня смерті, після чого поховала її і взяла під охорону все спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він у встановлений законом термін не відмовився від спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 зазначено, що якщо постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зважаючи на вказані обставини, заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст.ст. 197-200, 247 ч.2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавицею ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на час відкриття спадщини у АДРЕСА_4.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя Веселов В. М.