Справа № 2/0913/1/11
Провадження № 22-ц/4808/110/18
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Рожнятівської селищної ради про визнання дій неправомірними та скасування постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Романа Петровича, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Рожнятівського районного суду, постановлену у складі судді Бейка А.М. 16 травня 2018 року в м. Рожнятові,

в с т а н о в и в :

15.02.2018 року Рожнятівська селищна рада звернулася в суд із скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Боберського Р.П. щодо стягнення з Рожнятівської селищної ради виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та визнати неправомірними і скасувати постанови від 31.01.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 12 800 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 3 276,96 грн.

Скарга мотивована тим, що вищевказані дії та постанови державного виконавця є неправомірними та суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року, яким Рожнятівську селищну раду зобов'язано встановити межі присадибної ділянки ОСОБА_3 в натурі та її розмір, на виконання якого 07.07.2012 року був виданий виконавчий лист №2/0913/1/11, було фактично виконано Рожнятівською селищною радою, що підтверджується актами встановлення довгострокових межових знаків та меж зон обмеження землекористування ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (ділянка №1) та для ведення особистого селянського господарства (ділянка №2) від 15.08.2012 року та 28.11.2012 року, планом встановлення меж даних земельних ділянок ОСОБА_3, актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.06.2016 року та актом державного виконавця від 03.06.2016 року. Зазначена обставина була відома старшому державному виконавцеві Боберському Р.П., однак при винесенні оскаржуваних постанов не прийнята ним до уваги, що призвело до порушення прав та законних інтересів Рожнятівської селищної ради.

У зв'язку з наведеним Рожнятівська селищна рада просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 16 травня 2018 року скаргу задоволено.

Постановлено визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Романа Петровича щодо стягнення з Рожнятівської селищної ради виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та визнати незаконними і скасувати постанову від 31.01.2018 року ВП №43393306 про стягнення з Рожнятівської селищної ради виконавчого збору в сумі 12 800 грн. та постанову від 31.08.2018 року ВП №43393306 про стягнення з Рожнятівської селищної ради витрат на проведення виконавчих дій в сумі 3 276,96 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним факт виконання Рожнятівською селищною радою рішення Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року, посилаючись при цьому на акти встановлення довгострокових межових знаків та меж зон обмеження землекористування ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (ділянка №1) та для ведення особистого селянського господарства (ділянка №2) від 15.08.2012 року та 28.11.2012 року, план встановлення меж даних земельних ділянок ОСОБА_3, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.06.2016 року та акт державного виконавця від 03.06.2016 року. Стверджує, що акти від 15.08.2012 року та 28.11.2012 року складені без його відома та участі, а також з істотним порушенням вимог чинного законодавства. План встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_3 містить суперечності, а акт прийому-передачі межових знаків на зберігання 03.06.2016 року взагалі не складався, що підтверджується актом державного виконавця від 03.06.2016 року. Не є належним доказом виконання рішення суду і акт державного виконавця від 03.06.2016 року, оскільки такий акт не є тим документом, який підтверджує факт встановлення меж його земельних ділянок в натурі та їх розмірів. Таким чином висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

ОСОБА_3 також зазначає, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 27.11.2014 року у справі №350/1429/14-ц, ухвалою Рожнятівського районного суду від 20.05.2015 року у справі №2/0913/1/11 та ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.08.2015 року у цій же справі встановлена обставина, що станом на дату ухвалення вищевказаних рішень рішення Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року не виконано. Суд не врахував наведену обставину, яка є преюдиційною, а вдався до її переоцінки, ніяк не вмотивувавши свій висновок.

Крім того апелянт вказує, що суд допустив порушення вимог статті 450 ЦПК України, оскільки не повідомив його про розгляд справи, жодного разу не викликав в судове засідання, чим позбавив його можливості надати докази та заперечення.

З цих підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Згідно із абзацом третім пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

Інші сторони в судове засідання не з'явились.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року зобов'язано Рожнятівську селищну раду Рожнятівського району встановити межі присадибної ділянки ОСОБА_3 в натурі та її розмір, що перебуває у його фактичному користуванні по вул. І.Франка, 26 в смт. Рожнятів Івано-Франківської області (а.с.60-62).

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 19.10.2012 року роз'яснено вищевказане рішення Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року (а.с.63).

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Цуркана В.М. від 22.05.2014 року відкрито виконавче провадження №43393306 з виконання виданого на підставі вищевказаного рішення суду виконавчого листа та встановлено строк для його добровільного виконання (а.с.116), а постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Р.П. від 31.01.2018 року з боржника Рожнятівської селищної ради стягнуто виконавчий збір в сумі 12 800 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 3 276,96 грн. (а.с.5,7).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області від 31.01.2018 року виконавче провадження № 43393306 з примусового виконання виконавчого листа №2/0913/1/11, виданого 07.07.2012 року Рожнятівським районним судом, про зобов'язання Рожнятівської селищної ради встановити межі присадибної ділянки ОСОБА_3 в натурі та її розмір, що перебуває у його фактичному користуванні по вул. І.Франка, 26 в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, закінчено.

Задовольняючи скаргу Рожнятівської селищної ради, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Рожнятівського районного суду від 13.10.2011 року, яким Рожнятівську селищну раду зобов'язано встановити межі присадибної ділянки ОСОБА_3 в натурі та її розмір, на виконання якого 07.07.2012 року був виданий виконавчий лист №2/0913/1/11, було фактично виконано боржником, а тому постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Р.П. від 31.01.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 12 800 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 3 276,96 грн. є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц.

Однак, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та розглянув скаргу в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного та положень ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу Рожнятівського районного суду від 16 травня 2018 року слід скасувати, провадження у справі закрити та роз'яснити скаржнику його право звернутись в суд в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 16 травня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою Рожнятівської селищної ради про визнання дій неправомірними та скасування постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Романа Петровича від 31.01.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 12 800 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 3 276,96 грн. - закрити.

Роз'яснити Рожнятівській селищній раді про право звернутись в суд в порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2018 року.