ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2487/17
Провадження № 2/362/258/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

У травня 2017 до Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом, в якому просили поділити в натурі земельну ділянку 0,19 га за кадастровим номером :01:016:0020 за адресою Київська обл., Васильківський район, с. Барахти, вул. Садова, 2, земельна ділянка 15, виділивши позивачам на правах спільної часткової власності 5/6 (пять шостих) земельної ділянки з півночі на південь (від відтинку Г-А до відтинку В-Б, згідно з Додатком 5).

Позивачі в судове засідання не зявились, надіславши до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, у звязку з великою робочою завантаженістю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, неодноразово надсилав на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечення на позовну заяву, в яких зазначала, що позов не визнає в повному обсязі .

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.355 Цивільного кодексу України, майно,що є у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності( спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( ч. 2 ст. 183 ЦК),співвласник, який бажає виділу,має право на одержання від інших осіб грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає у справі експертизу.

Сторонам розяснено, що для встановлення можливих варіантів поділу земельної ділянки,необхідні спеціальні знання, для чого має бути призначена експертиза, позивачами було заявлено клопотання про призначення земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2017 року призначено по справі земельно-технічну експертизу, доручивши її проведення експерту ОСОБА_4 (а.с. 53).

12 жовтня 2017 року на адресу суду повернуто матеріали справи без виконання ухвали у звязку із нездійсненням оплати вартості експертизи (а.с. 55).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку,встановленого законом.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Таким чином, поділ майна між співвласниками може проводитись виключно у відповідності до висновку судової земельно-технічної експертизи, клопотання про призначення якої позивачами заявлено, але оплачено не було.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Не маючи висновків спеціаліста, за наявності наданих сторонами доказів, суд не має можливості ухвалити законне рішення, а тому у позові слід відмовити, як необґрунтованому.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 142 ЦПК України.

На підставі викладеного. ст.ст. 355,356,358 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-13, 77-84, 259, 264-266, 269 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.