Справа № 565/2333/17
Провадження № 2/565/134/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Руднік Л.С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» (далі ТОВ «ЕкономКомфорт») про визнання недійсними договорів № 06594 та №06594/17 від 02.08.2017р. (далі відповідно договори №06594 та №06594/17), укладених між сторонами, та стягнення з відповідача коштів у сумі 4950 грн., сплачених за договором №06594.

Позов обґрунтовується тим, що 02.08.2017р. між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕкономКомфорт» укладено два договори. Згідно з умовами договору №06594/17 ТОВ «ЕкономКомфорт», зобовязується за плату вчинити певні юридичні дії, спрямовані на отримання позики, розмір якої визначений в додатку №1 до договору, та становить 50000 грн. За договором №06594 відповідач зобовязався за плату здійснити дії щодо: копіювання та сканування представлених позивачем матеріалів та документації; перевірки достовірності наданої ОСОБА_1 інформації у реєстрі судових рішень та за іншими, незабороненими чинним законодавством України, джерелами та інформаційними базами даних; скласти, з урахуванням побажань позивача, договір та інші письмові документи щодо його участі у програмі «Економ»; надання інформаційних, консультаційних та довідкових послуг з питань діяльності та подальшої участі ОСОБА_1 у програмі, а також з питань податкового, цивільного, фінансового та господарського законодавства.

02.08.2017р. позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Економкомфорт» кошти в сумі 4950 грн. з призначенням платежу - оплата за надані послуги за договором №06549 від 02.08.2017р. Метою укладення даних договорів було отримання ОСОБА_1 позики в розмірі 50000 грн., однак після оплати коштів в сумі 4950 грн. відповідач так і не надав позивачу позики.

Покликається ОСОБА_1, що діяльність відповідача містить ознаки фінансової послуги (адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах) та підлягає ліцензуванню. Станом на дату укладення сторонами договору ТОВ «ЕкономКомфорт» такої ліцензії не отримував. Тому, вважає, що відповідно до ст.227 ч.1 ЦК договори №06594/17 та №06594 підлягають визнанню недійсними, як такі, що вчинені юридичною особою без відповідного дозволу (ліцензії).

ОСОБА_1 посилається, що відповідачем, в порушення ст.19 ч.6 Закону України «Про захист прав споживачів» не доведено до нього, як споживача послуг, всю необхідну інформацію про надання позики у встановленій формі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги і їх обґрунтування підтримав повністю. Давав пояснення, що мав намір отримати у відповідача позику в сумі 50000грн. Представник відповідача пояснював йому, що протягом пяти днів отримає бажану суму позики, але необхідно сплатити початковий внесок в сумі 4950 грн. за послуги, однак жодних послуг позивачу не було надано. Не надали ОСОБА_1 і додатків до договору. Просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні, як на підставу позову покликалася, що відповідач не має ліцензії на надання фінансових послуг, а також до договору не було надано довідку про ознайомлення позивача із внутрішніми правилами надання фінансових послуг, позивачем за оспорюваним договором сплачено кошти. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача, який належно повідомлявся про час, місце та дату проведення розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, відзиву на позов не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 02.08.2017р. сторонами було укладено договори: №06594 предметом є зобовязання відповідача за плату 4950 грн. здійснити такі дії: копіювання та сканування представлених замовником матеріалів і документації; перевірку достовірності наданої замовником інформації у реєстрі судових рішень та за іншими, незабороненими чинним законодавством України, джерелами та інформаційними базами даних; скласти, з урахуванням побажань позивача, договір та інші письмові документи щодо його участі у програмі «Економ», з дотриманням вимог чинного законодавства; надати інформаційні, консультаційні, розяснювальні та довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника у програмі; надати інформаційні, консультаційні, розяснювальні та довідкові послуги з питань податкового, цивільного, фінансового та господарського законодавства, щодо участі замовника у програмі; та №06594/17 згідно з умовами якого ТОВ ЕкономКомфорт зобовязалося за плату вчинити від імені позивача та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на отримання позики, розмір якої визначений в додатку №1 до договору, в тому числі: включити замовника до складу програми «Економ»; присвоїти та повідомити замовнику персональний код у програмі; організовувати та проводити розподіли свідоцтв; здійснювати весь необхідний обєм документообігу та листування щодо участі замовника у програмі; здійснити необхідні юридичні дії та провести оформлення необхідних юридичних документів щодо надання замовнику позики; представляти інтереси замовника в будь-яких державних, судових та інших органах, у підприємствах будь-якої форми власності, а також в органах виконавчої служби з питань, повязаних у виконанням даного договору; подавати в інтересах замовника заяви (в т.ч. позовні), клопотання та ніші необхідні звернення, повязані з виконанням даного договору; надавати інші послуги та здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та в строки, передбачені цим договором та додатками до нього.

Вивчивши зміст оспорюваного договору №06594/17, суд приходить до висновку, що послуга, яку за умовами даного договору передбачено надати ОСОБА_1 за своєю суттю є фінансовою послугою у виді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (ст.4 ч.1 п.111 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг), оскільки послуги, які є предметом договору, здійснюються шляхом створення адміністратором груп учасників та формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми у позику, із проведенням розподілу права (свідоцтв) на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури.

Така діяльність, підпадає під визначення п.1.2 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (затвердж.розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 09.10.2012 № 1676), згідно якого адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, обєднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Нормою ст.34 ч.1 п.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено обовязковість отримання ліцензії у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у разі здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

По договору №06594/17 передбачено залучення коштів фізичної особи. Отже, для здійснення відповідачем діяльності, що стала предметом договору №06594/17, необхідно мати ліцензію.

До суду не подано доказів наявності у ТОВ «ЕкономКомфорт» дозволу на надання фінансових послуг.

Отже, згідно із нормами ст.203 ч.2 та ст.227 ч.1 ЦК є підстави для визнання недійсним договору №06594/17, як такого, що вчинений юридичною особою без відповідного дозволу (ліцензії).

Крім того, з обставин справи вбачається, що відповідач пропонуючи позивачу надання фінансової послуги, укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги і так має право, без укладення договору №06594 на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із ст.4 ч.1 п.4 Закону України Про захист прав споживачів.

Відповідно до ст.627 ч.2 ЦК у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Самі по собі послуги, що є предметом договору №06594, позивачу не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із відповідачем отримання позики. З урахуванням того, що відповідач не повідомив ОСОБА_1 про відсутність у ТОВ ЕкономКомфорт ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі Економ, отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми. Це значить, що така підприємницька практика вводить споживача в оману і кваліфікується як нечесна (ст.19 ч.2 п.4, 5 та останній абзац ч.2 ст.19 Закону України Про захист прав споживачів). Отже, відповідно до ст.19 ч.6 того ж Закону, є підстави для визнання недійсним і договору №06594.

Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи (наданої копії квитанції) вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено на користь ТОВ «Економкомфорт» кошти за надані послуги по договору №06594 від 02.08.2017р. в сумі 4950 грн. Тому, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача у користь ОСОБА_1, у звязку з визнанням названого договору № 06594 недійсним, зазначеної суми коштів.

На підставі ст. 141 ч.1 ЦПК України слід на відповідача покласти сплату судового збору в сумі 1280 грн., оскільки позов містить вимогу майнового і немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними договори, укладені між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю ЕкономКомфорт: № 06594/17 та № 06594 від 02.08.2017р.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю ЕкономКомфорт в користь ОСОБА_1 суму 4950 (чотири тисячі девятсот пятдесят) гривень, сплачених по договору № 06594 від 02.08.2017р.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» до Державного бюджету України 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень судового збору.

ОСОБА_1: зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, НОМЕР_2; товариство з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт»: місцезнаходження за адресою: м.Житомир, майдан Путятинський, будинок №2, офіс №618, .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 05.01.2018р.

С у д д я :