Справа № 212/1795/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Водоп'янової Ю.С.,

за участю заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підтвердження своїх вимог заявник вказав, що, він народився 06.10.1969 року у місті ОСОБА_2, з 1976 року по 1986 рік навчався в СШ № 66 м. Кривого Рогу, з 1986 року по 1993 рік навчався у Криворізькому Педагогічному інституті. Весь цей час проживав разом з батьками за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. Ювілейний 6/56. Таким чином на момент проголошення незалежності України він проживав на території України і не виїжджав за межі держави. У 1994 році він виїхав в район Крайньої Півночі, де проживав до 2004 року і там отримав громадянство ОСОБА_3. В 2004 році він повернувся на постійне місце проживання у м. Кривий Ріг та з 12.10.2008 року має посвідку "На постійне проживання в Україні", на теперішній час має бажання отримати громадянство України, тому просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року і 13.11.1991 року.

У судовому засіданні заявник вимоги підтримав у повному обємі, просив суд вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заяву визнала, не заперечувала проти її задоволення, в подальшому просила справу слухати без її участі.

Вислухав доводи заявника, заінтересовану сторону, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 06 жовтня 1969 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія АВ № 155670.

З 1976 року по 1986 рік ОСОБА_1 навчався в СШ № 66, а 1986 року по 1993 рік навчався в Криворізькому державному Педагогічному інституті, що підтверджується дипломом Серія ТВ № 797519 від 23.06.1993 року.

Як вбачається з довідки № 13/1793 від 06.02.2018 року про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: м. Кривий Ріг, мікр. Ювілейний АДРЕСА_1 з 14.07.1986 року по 23.05.1988 року, та з 30.10.1989 року по 28.12.1993 року.

Згідно акту від 06.02.2018 року, що складений ТОВ "Житлосервіс-КР", заявник ОСОБА_1 в 1991 році проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що знає заявника, він проживав в період з 1985 року по 1993 рік разом з батьками за адресою мкр. Ювілейний 6/56, після навчання поїхав до ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявник з 1986 року по 1996 рік проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно посвідки на постійне проживання Серія ДП № 5234 від 12.10.2005 року, ОСОБА_1, громадянин ОСОБА_3, в 2004 році приїхав із ОСОБА_3 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, та 25.10.2005 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Даний факт також підтверджується актом від 29.01.2018 року, посвідченим ТОВ "УЮТ-2011", відповідно до якого ОСОБА_1 з 09.04.2003 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник у січні 2018 року звернувся до Покровського районного відділу державної міграційної служби в м. Кривий Ріг з заявою про отримання громадянства України. Проте, Покровським районним відділом ДМС у м. Кривий Ріг листом від 08.02.2018 року йому було відмовлено, оскільки у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, ДМС на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на сьогоднішній день не визначений орган, який зберігає дані про зареєстрованих осіб ( прописаних) на 1991 рік та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС.

Згідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» в редакції від 18.01.2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України, або на момент набрання чинності вище вказаного Закону (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001року №215 процедура встановлення наявності до громадянства України стосується колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку на вказані дати. За відсутності такої відмітки факт постійного проживання може бути встановлений лише судом.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Встановлення даного факту заявнику необхідно з метою реалізації права на набуття громадянства.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України заявника ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, Законом України «Про імміграцію», Закону України «Про свободу перечування та вільний вибір місця проживання на Україні», суд -

В И Р І Ш И В :

заяву ОСОБА_1; заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. Я. Чорний