Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2018 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Березюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржевої угоди такою що відбулась, визнання нерухомого майна обєктом спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

15.05.2017 року, ОСОБА_1,звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання біржевої угоди такою що відбулась, визнання нерухомого майна обєктом спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину домоволодіння, мотивуючи її тим, що з 16.11.1991 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу сторони придбали на підставі біржевої угоди від 19.05.1998 року, домоволодіння по вул. Волошковій (вул. Котовського),111, м. Сміла Черкаської області, яке оформили на ОСОБА_2 06.09.2016 року шлюб між подружжям було розірвано. Наразі між сторонами виникли стосунки, які унеможливлюють спільне користування будинком, у звязку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила визнати домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину спільного майна подружжя.

28.03.2018 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд визнати біржеву угоду від 19.05.1998 року такою що відбулася; визнати спільним майном подружжя домоволодіння по вул. Волошковій,111, в м. Сміла Черкаської області та визнати за позивачем право власності на ? частину домоволодіння.

24.09.2018 року від позивача на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій остання просила визнати за нею право власності на ? частину сумісного майна подружжя, зокрема на домоволодіннявул. Волошкова. 111, в м. Сміла. Черкаської області, що складається з: житлового будинку під літерою «Ф-1», житлової прибудови під літерою «А 1-І1», прибудови під літерою «а-», ганку, літньої кухні під літерою «Б», гаражу під літерою «В», альтанки під літерою «Г», сараю під літерою «Д», сараю під літерою «Ж», вбиральні під літерою «З», погрібу під літерою «п/д», огорожі «№2», ворота з хвірткою «№3», огорожі «№4», ями зливної «№5». Інші позовні вимоги залишила без змін.

Стислий виклад відзиву відповідача:

22.06.2018 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. Посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи захворювання, повязаного з проходженням служби в ОВС, просив звільнити його від сплати судових витрат.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

24.05.2017 року ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківської Т.В. відкрито провадження по справі.

01.09.2017 року суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинською О.П. справа прийнята до свого провадження.

23.05.2018 року справа прийнята про провадження суддею Черкаського районного суду Черкаської області Тептюком Є.П.

25.06.2018 року від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи до серпня 2018 року, у звязку з перебуванням у відпустці та знаходженням за межами Черкаської області.

19.07.2018 року від відповідача на електронну пошту суду надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у звязку з погіршенням стану здоровя.

01.08.2018 року від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи для подання доказів.

28.08.2018 року від відповідача на електронну пошту суду надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на санаторному лікуванні.

24.09.2018 року від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог.

28.09.2018 року від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог з послідуючими змінами та уточненнями, та про розгляд справи без його участі.

Встановлені судом обставини:

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 16.11.1991 року, було розірвано (а.с.5).

19.05.1998 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 уклали біржеву угоду (договір) з ОСОБА_2, за яким продали останньому домоволодіння по вул. Котовського, 111, в м. Сміла Черкаської області (а.с.6).

26.06.2017 року ОСОБА_5 виготовив висновок, згідно якого ринкова вартість домоволодіння по вул. Котовського,111, м. Сміла Черкаської області, становить 64000 грн., без врахування ПДВ (а.с.29).

Згідно листа КП «ЧООБТІ» від 28.08.2017 року №60, відповідно до архівних даних Смілянського відділу КП ЧООБТІ, станом на 01.01.2013 року, право власності на домоволодіння по вул. Волошковій (Котовського),111, в м. Сміла Черкаської області зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі біржевої угоди (договору) купівлі-продажу домоволодіння, зареєстрованої Смілянською біржею (а.с.42).

16.07.2018 року на замовлення відповідача КП «ЧООБТІ» було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння по вул. Волошковій,111, в м. Сміла Черкаської області. Згідно технічного паспорту домоволодіння складається з: житлового будинку під літерою «А-1», житлової прибудови під літерою «А 1-1», прибудови під літерою «а 2», літньої кухні під літерою «Б», гаражу під літерою «В», альтанки під літерою «Г», сараю під літерами «Д,Ж», вбиральні під літерою «З», погрібу - «п/д», огорожі за №2,№4, №4, ями зливної за №5. Дані про самочинне будівництво відсутні.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.09.2018 року та від 17.10.2018 року, домоволодіння по вул. Волошкова (вул. Котовського),111, в м. Сміла Черкаської області на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1-566/98 від 19.05.1998 року, що виданий Смілянською біржею, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 і складається з: житлового будинку під літерою «А-1», житлової прибудови під літерою «А 1-1», прибудови під літерою «а 2», літньої кухні під літерою «Б», гаражу під літерою «В», альтанки під літерою «Г», сараю під літерами «Д,Ж», вбиральні під літерою «З», погрібу - «п/д», огорожі за №2,№4, №4, ями зливної за №5

Отже в судовому засіданні встановлено, що сторони в період шлюбу придбали домоволодіння по вул. Котовського,111, в м. Сміла Черкаської області на підставі біржевої угоди від 19.05.1998 року і зареєстрували останній за ОСОБА_2

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

ч.1, ч. 2 ст.372 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

ст. 60 СК України визначає, що Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст.61 СК України - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові №6-801цс16 від 07.09.2016 року ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набутенею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу,але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи правоспільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт,що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно булонабуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктомспільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна дообєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до абзацу 1 п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Українидо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи викладене, для врегулювання спірних правовідносин сторін в частині визнання біржевої угоди укладеною, необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР(далі- ЦК УРСР).

За положеннями ст.224 ЦК УРСР 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст. 40 Постанови КМУ від 25.12.2015 року про затвердження порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Отже в судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване по вул. Волошкова (вул. Котовського),111, в м. Сміла Черкаської, придбане під час зареєстрованого шлюбу між сторонами, та є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу у рівних частинах, з переліком усіх споруд відповідно до технічного паспорту та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірне володіння виникло на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1-566/98 від 19.05.1998 року, що видане Смілянською біржею (філія ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»), тобто на підставі біржевої угоди, а тому вимога про визнання останнью такою, що відбулась є безпідставною та необґрунтованою, і не підлягає до задоволення.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач як інвалід 2 групи захворювання звільнений від сплати судового збору, останній відноситься за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.368,372 ЦК України, ст.ст. 60-63,69-70 СК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати домоволодіння, що розташоване по вул. Волошковій (вул. Котовського),111, в м. Сміла Черкаської області обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння, що розташоване по вул. Волошковій, (вул. Котовського), 111, в м. Сміла Черкаської області, яке складається з: житлового будинку під літерою «А-1», житлової прибудови під літерою «А 1-1», прибудови під літерою «а 2», літньої кухні під літерою «Б», гаражу під літерою «В», альтанки під літерою «Г», сараю під літерами «Д,Ж», вбиральні під літерою «З», погрібу - «п/д», огорожі за №2,№4, №4, ями зливної за №5, в порядку поділу спільного майна подружжя.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати, що складаються з судового збору віднести за рахунок позивача.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП:НОМЕР_2.

Суддя: Є. П. Тептюк