Справа № 301/1946/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дідо - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серіїї НОМЕР_1, яке видане виконкомом Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області 18 жовтня 1996 року, актовий запис № 45.

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,22 га, розташованої на території с. Луково, урочище «Поле», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 11-ої сесії 1-го скликання Луківської сільської ради від 23 лютого 2001 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 10.09.2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160, майнового паю у майні колективного сільськогосподарського підприємства Верховина реорганізованого ТзОВ «Долина», Луково відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, виданого 24.02.2003 року Луківською сільською радою.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли: його жінка - ОСОБА_4, діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Я фактично вступила у володіння спадковим майном за померлим дідом. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оформити спадщину не встигли, так як померли, що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно. Згідно відомостей погосподарського обліку Луківської сільської ради власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 був ОСОБА_3, будинок побудований у 1977 році, за спадковим дворогосподарством рахується 0,68 га землі.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини їй було відмовлено, в зв»язку з тим, що на зазначений спадковий будинок відсутні належні правовстановлюючі документи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідо позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серіїї НОМЕР_1, яке видане виконкомом Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області 18 жовтня 1996 року, актовий запис № 45 (а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,22 га, розташованої на території с. Луково, урочище «Поле», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 11-ої сесії 1-го скликання Луківської сільської ради від 23 лютого 2001 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 10.09.2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160, майнового паю у майні колективного сільськогосподарського підприємства Верховина реорганізованого ТзОВ «Долина», Луково відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, виданого 24.02.2003 року Луківською сільською радою.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли: його жінка - ОСОБА_4, діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Я фактично вступила у володіння спадковим майном за померлим дідом. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оформити спадщину не встигли, так як померли, що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с.6,7).

Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно. Згідно відомостей погосподарського обліку Луківської сільської ради власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 був ОСОБА_3, будинок побудований у 1977 році, за спадковим дворогосподарством рахується 0,68 га землі (а.с.16,17).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку - 6 місяців, він не заявив про відмову від неї.

За обставин відсутності належного правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, позивачі змушені були звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна .

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України,в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 200, 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548, 549, 553 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 16, 344, 382, 392 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником спадкового майна, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,22 га, розташованої на території с. Луково, урочище «Поле», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 11-ої сесії 1-го скликання Луківської сільської ради від 23 лютого 2001 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 10.09.2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160, майнового паю у майні колективного сільськогосподарського підприємства Верховина реорганізованого ТзОВ «Долина», Луково відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, виданого 24.02.2003 року Луківською сільською радою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.

Суддя : І. А. Даруда