Рішення

Іменем України

12 жовтня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/813/18

провадження № 2/578/332/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

Суть питання:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинок номер шість «а», квартира номер два по вулиці Грабовського в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що означена квартира належить йому на праві приватної власності, але у ньому залишається зареєстрованим його син ОСОБА_2 Відповідач зареєстрований в даному будинку, але фактично з квітня 2014 року за означеною адресою не проживає, виїхав до Німеччини, там працює і не бажає повертатися до України, участі в утриманні будинку та сплаті за комунальні послуги не приймає, однак враховується у склад мешканців будинку при нарахуванні державної субсидії на оплату комунальних послуг, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном на власний розсуд.

Позиції учасників справи

Учасники справи у судове засідання не прибули.

Позивач згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти ухвалення рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною пятою статті 74 Цивільно-процесуального кодексу України /далі- ЦПК/, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, повідомлена належним чином, відповідно до поданої заяви просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

/ас 29, 34/

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити рішення відповідно до положень статей 211, 247 ЦПК.

Встановлені обставини та мотиви Суду

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок номер шість «а», квартира номер два по вулиці Грабовського в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області.

/ ас 16, 18-20/

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим у будинку номер шість «а», квартира номер два по вулиці Грабовського в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області; за інформації Акту обстеження житлово-побутових умов від 07.02.2018, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично за означеною адресою не проживає з 2014 року по даний час.

/ас 11-21/

Правовідносини що склалися між сторонами, виникли із житлових та цивільних правовідносин та врегульовані нормами Житлового та Цивільного кодексів України.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею Цивільного кодексу України /далі-ЦК/ та статтею150 Житлового кодексу України /далі - ЖК/, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Правовою підставою вимог про зобов'язання не чинити перешкод в користуванні житлом є положення статті 391 ЦК, яке визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно, позивач звернувся до суду з негаторним позовом, підставою для подання якого є вчинення дій, які ускладнюють здійснення власником повноважень користування та розпорядженням майном.

Однією з умов подання такого позову - є триваючий характер правопорушення і його наявність в момент подання позову, що встановлено в ході розгляду справи, й не спростовується відповідачем, та є підставою для застосування до вказаної особи санкції про зобов'язання не чинити перешкод позивачу в користуванні житлом.

Згідно з правилами частини другої статті 405 ЦК , член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно статті 71 ЖК особа, яка понад шість місяців без поважних причин відсутня за місцем проживання, втрачає право користування жилим приміщенням.

Згідно положень статті 72 ЖК , визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 13 ЦПК в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 84 ЦПК, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Викладені позивачем обставини свідчать про те, що відповідач, добровільно залишив спірний будинок і не проживає у ньому понад чотири роки, з часу залишення будинку, відповідач житловою площею у ньому не цікавиться, участі в утриманні не приймає, і доказів на спростування цих обставин відповідачем взагалі не надано.

Суд уважає, що, оскільки починаючи з 2014 року по цей час ОСОБА_2 жодного дня не проживав за місцем паспортної реєстрації, наявні підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку номер шість «а», квартира номер два по вулиці Грабовського в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК, згідно до Закону України Про судовий збір, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 704 грн 80 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку номер шість «а», квартира номер два по вулиці Грабовського в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3)

Відповідач ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Краснопільська селищна рада (місце знаходження юридичної особи: смт Краснопілля, вул. Мезенівська, буд. 2 Краснопільського району Сумської області)

Суддя А.І. Косар