У х в а л а

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 578/1079/17

провадження № 61-35130 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 28 березня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

1. У листопаді 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 31 801 грн 72 коп., з яких: 4 326 грн 46 коп. - заборгованість за кредитом, 12 862 грн 99 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12 621 грн 71 коп. - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1490 грн 56 коп. - штраф (процентна складова). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

2. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2012 року № б/н в розмірі 4 466 грн 56 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4 326 грн 46 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 140 грн 10 коп. У задоволенні решти позову відмовлено.

3. Постановою апеляційного суду Сумської області від 28 березня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог щодо стягнення процентів скасовано, в частині розподілу судових витрат змінено та викладено резолютивну частину рішення суду в такій редакції: позовні вимоги про стягнення процентів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 листопада «012 року № б/н в розмірі 7 880 грн 33 коп., з яких: тіло кредиту - 4 326 грн 46 коп., нараховані проценти - 3 553 грн 87 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

4. 27 квітня 2018 року Литвиненко О. Л., яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 28 березня 2018 року.

5. В касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати і справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

7. Дослідивши матеріали касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

12. Ціна позову у даній справі становить 31 801 грн 72 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

13. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

14. Також, у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено, що вона оскарженню не підлягає.

15. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

16. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

17. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

18. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

19. З урахуванням вказаного, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

20. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 28 березня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк