Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 336/2129/18 Головуючий у 1-й інстанції Марко Я.Р.
Номер провадження 22-ц/778/2866/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року про повернення заяви у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді Кліменко Д.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

09 липня 2018 року дана справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 липня 2018 року заінтересованій стороні ОСОБА_4 встановлювався строк для надання можливого відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника п'ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

В силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Визнаючи неподаною позовну заяву та повертаючи її позивачу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконані, а саме: не надана суду заява, яка оформлена у відповідності до вимог ЦПК України, не зазначено докази, що підтверджують вказані позивачем обставини та не надані засвідчені належним чином копії документів доданих в якості письмових доказів до заяви.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.5 ст.175 у позовній заяві позивач повинен викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; зазначає докази, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви позивач надала копію свідоцтва про шлюб та народження дитини, копію паспорту та код позивача, копію ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 22.02.2016 року про зарахування попереднього увязнення ОСОБА_5 у строк відбування покарання згідно зі ст. 72 КК України.

Згідно ч. 4 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вбачається, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Необхідні для вирішення справи, докази можуть бути долучені до початку розгляду справи, зокрема у попередньому судовому засіданні, також це стосується уточнення позовних вимог, а недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги - може стати підставою для відмови в задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.

Виконуючи вимоги суду ОСОБА_3 у своїй оновленій позовній заяві від 29.05.2018 ретельно виклала обставини на підтвердження своїх вимог, послалась на відповідні докази, на місце знаходження оригіналів письмових доказів, послалась на обставини які відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. А саме вказала, що відповідач за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2008 року та вироком Апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2010 року за вчинення тяжкого злочину засуджений до 15 років позбавлення волі та що відповідач відбуває покарання в Біленькій виправній колонії №99 на підтвердження чого нею були надані копії ухвал Запорізького районного суду Запорізької області від 26.01.2016 та від 22.02.2016 року «Про зарахування попереднього увязненого ОСОБА_4 у строк відбування покарання згідно ст. 72 КК України».

Однак, суддя першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув в оскаржуваній ухвалі про оновлену позовну заяву нічого не йдеться.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасним.

Таким чином, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 07 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: