Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-п/279/22/17
Справа № 279/1447/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Волкової Н.Я., з секретарем Каленською І.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні по справі №279/1447/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 01.10.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 36,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 31422,64 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1999,70 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 24010,67 грн., пені в сумі 3439,76 грн., штрафів в сумі 1972,51 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зробив заяву про пропуск позивачем строку позовної давності, неправомірне нарахування одночасно пені та штрафів, нарахування процентів на нараховані проценти за користування кредитом.

Представник позивача зазначив про те, що початок строку позовної давності має відраховуватись від закінчення строку дії картки, з яким повязано кінцевий термін повернення кредиту, проведений ним розрахунок заборгованості є вірним, оскільки відповідач не надав свого розрахунку.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

01.10.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки, виданої відповідачеві, - до серпня 2016 року.

Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого оспорена відповідачем, він станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 31422,64 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту, відсотками за його користування, пені, штрафів.

Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки його перебіг розпочався в вересні 2016 року.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти.

Відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості.

В той же час, враховуючи розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами (24010,67 грн. при заборгованості за кредитом 1999,70 грн.), суд дійшов висновку про те, що зазначений позивачем розмір процентів за користування кредитом включає в себе нарахування процентів на проценти за користування кредитом, що є недопустимим та не відповідає умовам укладеного договору.

Враховуючи період заборгованості по кредитному договору (з грудня 2012 року по січень 2017 року 49 місяців), розмір встановлених позивачем відсотків за використання кредитними коштами на місяць (36% :12 місяців = 3%), розмір процентів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача становить 2939,56 грн. (тіло кредиту 1999,70 грн : 100% х 3% х 49 місяців прострочення сплати ).

Крім цього, розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню на суму нарахованих позивачем штрафів, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобовязань є подвійною відповідальністю.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція ВСУ у справі №6-2003цс15).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати стягуються пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.549,1054 ЦК України ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором від 01.10.2012 року станом на 31.01.2017 року в сумі 8379 (вісім тисяч триста сімдесят дев'ять) гривень 02 копійки та 432 (чотириста тридцять дві) гривні понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: вул.Набережна Перемоги,50 м.Дніпро, .

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Представник позивача ОСОБА_1, паспорт ВН251155 від 27.03.2004 року.

Представник відповідача ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт ВМ481202 від 09.01.1998 року.

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно оригіналу