ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2088/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд письмового клопотання про відвід судді

"10" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря КОСТЮЧЕНКО К.О.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача-1 ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві письмове клопотання представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Служби безпеки України в Луганській області, Служби безпеки України, треті особи: старший слідчий слідчого відділу Управління безпеки України в Луганській області Бушний Олексій Олексійович ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області, Державна Казначейська служба України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди про відвід головуючого судді Леонтюк Л.К., суд

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва Леонтюк Л. К. з 18 серпня 2017 року перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності від 31 серпня 2018 року ОСОБА_2 заявив клопотання про відвід судді Леонтюк Л.К., вказуючи про те, що 14 грудня 2010 року головуючий суддя була нагороджена відповідно до наказу Служби Безпеки України подякою та вручено нагрудний знак.

Суд, заслухавши думку учасників цивільного провадження, які заперечували проти заявленого відводу, приходить до наступного, відповідно до п. п. 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), якщо вона прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об"єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 252, , п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд може зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід до її вирішення.

Статтею 2 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, " правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться " ( рішення у справі " Де Куббер проти Бельгії " ( " De. Belgium " ), від 26 жовтня 1984 року, п. 26 ).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( рішення у справі " Ветштайн проти Швейцарії " та рішення у справі " Кастілло Альгар проти Іспанії ", від 28 жовтня 1998 року, п. 45 ).

У справі " П'єрсак проти Бельгії " Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь - які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі " Хаушильд проти Данії " зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправданих зволікань ) судового захисту.

Проте, суд не вбачає підстав, які б свідчили про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді Леонтюк Л. К. , так як доводи заявника, викладені у заяві про відвід судді, стосуються його припущень про затягування розгляду справи та порушення строків її розгляду. Заявником не взято до уваги, що вказана категорія справ, у зв'язку із ціною позову, не відноситься до категорії малозначимих.

Разом з тим, після повернення вищезазначеної цивільної справи з Верховного суду України ( т.2 а.с. 140), а також після розгляду апеляційної скарги представника позивачки адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Дарницького районного уду м. Києва від 01.02 2017 року ( т.2, а.с. 144-147) про зупинення провадження про перегляд судового рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами ( т.2, а.с .172-173), 06.07. 2016 року судом відновлено провадження у справі та ухвалою суду від 16.08. 2017 року ( т.2, а.с. 186-188) залишено без розгляду заяву представника Управління СБ України в Луганській області Обаполенко С.С. про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.07. 2015 року ( т. 2, а.с.186-188).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.08. 2017 року ( т.2, а.с. 191), вперше розгляд справи було призначено на 13 листопада 2017 року, розглянуто клопотання представника позивачки ОСОБА_6- адвоката ОСОБА_11 про залишення позову без розгляду ( т.2, а.с. 194-195), про що простановлено ухвалу суду ( т.2, а.с. 219), водночас в цьому ж судовому засіданні представником позивачки адвокатом ОСОБА_11 подана заява про зміну підстав позову ( т.2, а.с. 206-207; 208-210) у зв"язку з чим було оголошено перерву на 10.01. 2018 року ( т.2, а.с. 216-218)

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже розгляд цивільної справи розпочався з підготовчого засідання ( т.2, а.с. 242), підготовче засідання перенесено на 31.01. 2018 року та ухвалою суду призначено у судове засідання на 09.02. 2018 року ( т.2, а.с.

09.02. 2018 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_11 подані в судове засідання уточнені позовні вимоги, у зв"язку з чим у судовому засіданні оголошена перерва до 16.03. 2018 року для виконання вимог ЦПК представником позивача ОСОБА_11 ( т.3, а.с. 5-6).

Відповідно до довідки ( т.3, а.с.14) у зв"язку з збоєм в електромережі запис судового засідання не був збережений і розгляд справи перенесено 26 березня 2018 року ( т.3, а.с. 15), у зв"язку з клопотанням, розгляд справи перенесено на 29.05. 2018 року ( т.3, а.с. 38-40) та розгляд справи розпочато по суті позовних вимог, допитаний свідок та розгляд справи перенесено на 06.07. 2018 року, у зв"язку з заявленим клопотанням представником позивачки ОСОБА_11, ухвалою суду від 06.07. 2018 року зупинено провадження у справі до розгляду відводу ( а.с. 111-119, т.3).

Ухвалою суду від 23.07. 2018 року ( т.3, а.с. 138) відновлено провадження у справі та призначено у судове засідання на 10 вересня 2018 року об 10-00 годині.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів.

Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь - який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді ( Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004 ).

Законом України " Про судоустрій і статус суддів " визначено умови виконання професійних обов"язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечуєтсья реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів.

Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності ( ст. 3, 28 ).

Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь - якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим ( або громадянським ) правом.

Статтею 1 Загальної декларації прав людини закріплено: всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу ( самовідводу ) судді, а саме: він є членом сім'ї або близьким родичем ( чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб ) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу ( самовідводу ) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь - якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу ( самовідводу ) судді.

Разом з тим, стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі « Білуха проти України » зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ( рішення Європейського суду з прав людини у справі « Ветштайн проти Швейцарії », пункт 43 ).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Перевіривши наведені представником позивача ОСОБА_2 підстави для відводу головуючого судді у справі, суд приходить до висновку, що вручення СБУ подяки нагрудного знаку головуючому судді в 2010 році, офіційно підтверджено в.о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасною Т.В. від 17.08. 2018 року не є підставою для відводу судді та не може оціночно визначатись стороною як сумніви у її об'єктивності, неупередженості та заінтересованості при розгляді цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь - якій державі, групі чи особі право займатися будь - якою діяльністю або вчиняти будь - яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов"язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі « Калашников проти Росії » Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі « Преда і Дардарі проти Італії » суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь - яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що представником позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 не зазначені та не доведені будь - які обставини, які викликають сумнів в об"єктивності, однобічності та неупередженості судді Леонтюк Л.К. при вирішенні даної цивільної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Леонтюк Л.К.., у зв"язку з чим заява про відвід судді підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст. 33 ЦПК України, а провадження у справі зупиненню до вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст. ст.36 ,40, 252, 253, 259 - 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Служби безпеки України в Луганській області, Служби безпеки України, треті особи: старший слідчий слідчого відділу Управління безпеки України в Луганській області Бушний Олексій Олексійович ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області, Державна Казначейська служба України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди , зупинити до вирішення питання про відвід судді ЛЕОНТЮК Л.К. за заявою представника позивача ОСОБА_2 - іншим суддею.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді ЛЕОНТЮК Л. К. передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки Дарницького районного суду м. Києва: https://court.gov.ua/sud2602/.

Ухвала суду в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.