Справа № 159/10/18
Провадження № 2/159/294/18
УХВАЛА

04 січня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Наваляний Т.Д., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та додаткового договору, -

в с т а н о в и в :

02.01.2018 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та додаткового договору.

Позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір, як зазначено в самій позовній заяві, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1762 грн. (1762,00 х 0,4= 704,80 грн.).

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статями 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, до яких законом не віднесено осіб, які звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.

Оскільки Закону України «Про судовий збір» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові засади справляння збору, встановлює платників, обєкти та розміри ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судова палата у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України у постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 також зазначала, що Закону України «Про судовий збір» є спеціальним законом.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року, були внесені відповідні зміни до Закону України «Про судовий збір», якими було суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір») та одночасно значно скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються деякі категорії позивачів.

З 01 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях не звільняються позивачі у справах про захист прав споживачів.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про судовий збір»

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

В порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не вказаний попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 174 ЦПК України, позивачем не додано підтвердження про те, що нею не подано іншої позовної заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вимогам п. п. 6, 7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позов не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174-175, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та додаткового договору залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_2