Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 643/11667/16-ц

провадження № 61-32219св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - державне підприємство «Харківський електромеханічний завод»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 25 січня 2017 року у складі судді Саілян Д. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» (далі - ДП «ХЕМЗ») заборгованість по заробітній платі в сумі 18 696 грн 03 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 394 грн 12 коп.

Позов обґрунтований тим, що з 25 лютого 1985 року він працював на заводі, займаючи посаду електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування 6-го розряду.

Наказом відповідача від 01 серпня 2016 року № 140-к позивач був звільнений з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності працівників на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів України про працю України (далі - КЗпП України).

Оскільки у день звільнення завод не провів із ним повного розрахунку, просив позов задовольнити.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 25 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ДП «ХЕМЗ» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 18 696 грн 03 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31 010 грн 66 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 394 грн 12 коп., а всього 50 100 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди зробили висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача вищезазначених сум у зв'язку з неналежним розрахунком із позивачем у день його звільнення з роботи.

ДП «ХЕМЗ» оскаржило рішення Московського районного суду міста Харкова від 25 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року в касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги ДП «ХЕМЗ» зводяться до незгоди з вирішенням судами попередніх інстанцій цього спору в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача. Заявник вважає, що суди неправильно розрахували вказану суму.

ДП «ХЕМЗ» погоджується з висновками судів у частині стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, відмовити у задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Справу № 643/11667/16-ц разом із матеріалами касаційного провадження передано судді-доповідачеві.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ураховуючи те, що особа, яка подала касаційну скаргу, оскаржує рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій у частині вирішення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд касаційної інстанції здійснює перегляд цих судових рішень лише в указаній частині.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди встановили, що з 25 лютого 1985 року ОСОБА_3 працював у ДП «ХЕМЗ» на посаді електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування 6-го розряду.

Наказом підприємства від 01 серпня 2016 року № 140-к позивача звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України

На час звільнення ОСОБА_3 у відповідача існувала заборгованість по виплаті йому заробітної плати за період із лютого 2016 року до серпня 2016 року в сумі 18 696 грн 03 коп.

Згідно з довідкою заводу від 22 вересня 2016 року позивачеві нарахована заробітна плата: за липень 2016 року у розмірі 2 353 грн 57 коп., за серпень 2016 року - 8 336 грн 17 коп.

Ні в день звільнення, ні на час розгляду справи судами попередніх інстанцій завод не провів із позивачем повного розрахунку по заробітній платі.

Стягуючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, застосувавши положення статті 117 КЗпП України, дійшов висновку про те, що з вини відповідача у день звільнення позивача з ним не було проведено остаточного розрахунку, у зв'язку з чим на користь звільненого працівника підлягає стягненню середній заробіток у сумі 31 010 грн 66 коп. за весь час затримки виплати - з 01 серпня 2016 року до 25 січня 2017 року (5 місяців 17 днів).

Колегія погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Суди зробили обґрунтований висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 117 КЗпП України, правильно вирахувавши при цьому середній заробіток (середній заробіток за місяць - 5 344 грн 93 коп., середньоденна заробітна плата - 252 грн 12 коп.) та визначивши період із 01 серпня 2016 року до 25 січня 2017 року, а саме: 5 місяців 17 днів, за який підлягають стягненню зазначені кошти.

Аргументи касаційної скарги на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

За таких обставин, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Московського районного суду міста Харкова від 25 січня 2017 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки судові рішення в указаній частині ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 25 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року в частині стягнення з державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун В. І. Крат