Справа №581/638/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 22-ц/788/130/18 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 900 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Вимоги мотивувала тим, що з 28 квітня 2007 року по 09 вересня 2010 року з ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 09 вересня 2010 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення суду від 09 вересня 2010 року на утримання дочки відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що змінився встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Збільшено визначений рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 вересня 2010 року по справі № 2-289/2010 розмір аліментів, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання законної сили рішенням суду виконавчий лист, виданий Липоводолинським районним судом Сумської області 09 вересня 2010 року по справі № 2-289/2010, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, визнано таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

При цьому вказує, що він є інвалідом другої групи, має постійні проблеми зі здоров'ям. Єдиним його джерелом доходу є пенсія по інвалідності, розмір якої є значно нижчим, ніж заробітна плата позивача. Вважає, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не може бути підставою для перегляду ухвалених раніше судових рішень про їх стягнення.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи вбачається, що з 28 квітня 2007 року по 09 вересня 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Заочним рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно, починаючи з 13 квітня 2010 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 6).

14 лютого 2014 року ОСОБА_4 зареєстровано шлюб з ОСОБА_8, позивач змінила прізвище на «ОСОБА_4» (а.с 7). Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

З довідки Беєвської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 07 вересня 2017року № 385/02-37 вбачається, що ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 зареєстровані в АДРЕСА_1, дитина знаходиться на її утриманні (а.с. 9).

Відповідно до довідки Липоводолинської спеціалізованої школи I-III ступенів № 01-07/939 від 24 липня 2017 року, середня заробітна плата ОСОБА_4 з січня до червня 2017 року складає 5601 грн. 85 коп. (а.с. 10).

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в м. Суми, перебуває на «Д» обліку з приводу хронічного психічного захворювання, є інвалідом 2-ї групи, у зв'язку з чим потребує підтримуючого лікування амбулаторно (а.с. 31-33).

З довідки Сумського обєднаного УПФ України Сумської області від 27 вересня 2017 року № 66/93 вбачається, що щомісячний розмір пенсії ОСОБА_3 після вирахування аліментів, з травня по вересень 2017 року становить 1112 грн. (а.с. 24).

Відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина відсутні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач аліменти сплачує в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, а тому розмір аліментів підлягає збільшенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 300 грн. щомісячно.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з 01 грудня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зміна законодавства не є підставою для збільшення розміру аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 20 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття і з цього часу на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді -