АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3278/18 Номер провадження 22-ц/786/1883/18Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіна О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Андрієнко Г. В. в м. Полтава зі складанням повного тексту судового рішення 12 червня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління культури Полтавської міської ради про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплат, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018р. ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом. Зазначала, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи викладачем дитячої музичної школи №3 м. Полтави. Звільна з роботи 6 червня 2008р. на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Однак в день звільнення з нею не був проведений повний розрахунок належних до виплати сум, у звязку з чим вона зверталась за захистом своїх прав до суду, за рішенням якого від 18 червня 2010р., відповідач виплатив їй матеріальну допомогу на оздоровленням за 2008 рік в сумі 916,82грн. та компенсацію за невикористані додаткові відпустки -1761,9 грн. Проте, зазначені виплати проведені з затримкою у 25 місяців 26 липня 2010р.

На підставі положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» просила стягнути з відповідача компенсацію за затримку у 25 місяців виплати заборгованої їй заробітної плати у вигляді несвоєчасно виплачених допомоги на оздоровлення та компенсацію за невикористані додаткові відпустки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що виплати, які отримала позивач мають характер одноразових, а тому компенсації у звязку з несвоєчасною їх виплатою не підлягають.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування фактичних обставин справи та невірну оцінку доказів, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу управління культури просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, так як вважає, що всі виплати позивачу в повному обсязі здійснені 26 липня 2010р. за рішенням суду, а вимоги позивача вважає задвоєнням виплат.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, щопозивач працювала викладачем дитячої музичної школи №3 м. Полтави. Звільнена 6 червня 2008р. на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. При звільненні їй не була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2008 рік та компенсація за невикористані додаткові відпустки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 червня 2010р. визнані протиправними дії Управління культури виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо не нарахування ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 рік та компенсації за невикористані додаткові відпустки. Зобовязано управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ці суми.

За вказаним рішенням суду ОСОБА_2 відповідач виплатив матеріальну допомогу на оздоровленням за 2008 рік в сумі 824грн., індексація 192грн. та компенсацію за невикористані додаткові відпустки загальною кількістю 35 днів -1761,90 грн. Зазначені виплати відповідачем здійснені 26 липня 2010р.( а.с.5).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалась на несвоєчасно виплачені їй кошти, що в силу положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» є підставою для нарахування їх компенсації за 25 місяців затримки у виплатах.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд вважав, що допомога на оздоровлення та компенсація за невикористані додаткові відпустки є одноразовими виплатами, а тому не підлягають компенсації.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду.

Так, помилковим є твердження суду про те, що одноразові виплати, до яких вважав відноситьсядопомога на оздоровлення та компенсація за невикористані додаткові відпустки, не підлягають компенсації.

Згідно із ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту» встановлені державні гарантії педагогічним і науково-педагогічним працівникамвиплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Такі гарантійні і компенсаційні виплати у відповідності із ст.2 ЗУ «Про оплату праці» відносяться до додаткової заробітної плати.

Підставою для проведення індексації, як визначено в ст.4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, є зростання величини індексу споживчих цін, що перевищує поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (в редакції станом на 2008-2010роки).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 26 липня 2010р. нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2008 рік в сумі 824 грн. та індексація цієї суми 192,82 грн. ( а.с.5.13).

Отже , несвоєчасно здійснена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 рік відповідачем була проіндексована та невірність суми індексації в розмірі 192,82грн. позивачем не спростована.

Між тим, відповідач, виплативши 26 липня 2010р. компенсацію за невикористані додаткові відпустки загальною кількістю 35 днів в сумі 1761,90 грн. не здійснив нарахування та виплату вказаної суми, яка підлягала виплаті при звільненні позивачки (6 червня 2008р.), із застосуванням індексу споживчих цін в місяці, в яких встановлено перевищення порогу індексації більш ніж встановлено законодавцем -101% протягом спірного періоду.

Закон України «Про оплату праці» в ст. 34 встановлює, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чиним законодавством.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 даного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 даного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Як передбачено в п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

З п. 3 даного Порядку вбачається, що одним з грошових доходів разом із сумою індексації, який одержують громадяни в гривнях на території України і не має разового характеру, який підлягає компенсації є заробітна плата (грошове забезпечення).

Так, перевищення порогу індексації з часу звільнення ОСОБА_2 з 6 червня 2008р. по час виплати 26 липня 2010р. мало місце більш ніж на 101% :

- у вересні 2008р.- 101,1 %, компенсація суми 1761,90 грн. становить -19,38 грн.,

- у жовтні 2008р. -101,7 % - - 29,95 грн.,

- у листопаді 2008 р. 101,5 % - - 26,43 грн.

- у грудні 2008 р. 102,1 % - - 36,99 грн.

- у січні 2009 р. 102,9 % - - 51,09 грн.

- у лютому 2009 р. 101,5 % - - 26,43 грн.

- у березні 2009 р. 101,4% - - 24,66 грн.

- у червні 2009 р. 101,1 % - - 19,38 грн.

- у листопаді 2009 р. 101,1% - - 19,38 грн.

- у січні 2010 р. 101,8 % - - 31,71 грн.

- у лютому 2010 р. 101,9 % - - 33,47 грн.

Загалом сума компенсації вказаного платежу становить 318 грн. 87 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.3,4 , 381, 384ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2018 року скасувати. Постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши на її користь з Управління культури Полтавської міської ради компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати в сумі 318 грн. 87 коп.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1