Справа № 140/976/18
Провадження № 22-ц/772/1633/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач: Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуСправа № 140/976/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач), суддів: Зайцева А.Ю., Ковальчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

учасники справи:

позивач - керівник Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області, який діє в інтересах Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області про забезпечення позову, постановлену 18 травня 2018 року під головуванням судді Царапори О.П., -

встановив:

17 квітня 2018 року керівник Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельних ділянок.

Вказував, що ОСОБА_2 є власником комплексу будівель і споруд по АДРЕСА_2 Немирівського району Вінницької області, загальною площею 4041,51 м2 та комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_3, загальною площею 149,1 м2.

З часу набуття права власності на ці об'єкти нерухомості - 03 грудня 2009 року і до тепер ОСОБА_2 не оформила право користування земельними ділянками, на яких вони розміщені і, всупереч приписам пункту 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України, не сплачує плату за землю, чим завдала збитків Брацлавській територіальній громаді Немирівського району Вінницької області в розмірі 88291 грн 00 к.

16 травня 2018 року керівник Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на комплекс будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_2, вартістю 250000 грн.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, не з'являлась на неодноразові запрошення на засідання комісії з визначення розміру збитків власнику земельних ділянок, що в сукупності вказує на те, що не забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у разі його (позову) задоволення.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 18 травня 2018 року заяву задоволено.

Накладено арешт на комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_2 Немирівського району Вінницької області, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що враховуючи розмір заборгованості, зважаючи на поведінку ОСОБА_2, яка не з'являлася на засідання комісії щодо визначення розміру збитків власнику земельних ділянок та досягнення нею пенсійного віку, існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за якою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області про забезпечення позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що суд порушив правила підсудності, оскільки відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Адреса її реєстрації та проживання є АДРЕСА_1, а тому справа підсудна Святошинському районному суду м. Києва. Посилання прокурора на її неодноразові нез'явлення на засідання комісії щодо визначення розміру збитків власнику земельних ділянок не відповідають дійсності, тому що в таких засіданнях брав участь її повноважний представник, вона, хоча і досягла пенсійного віку, але продовжує працювати, володіє житловою та нежитловою нерухомістю, а тому суд не мав підстав сумніватись у її платоспроможності. Суд також, всупереч приписам статті 351 ЦПК України, зазначив, що ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області, в той час, коли Немирівський районний суд Вінницької області перебуває в межах територіальної юрисдикції Апеляційного суду Вінницької області.

08 серпня 2018 року Немирівська місцева прокуратура Вінницької області подала відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивований тим, що суд постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, на підставі даних, які вказували на можливість істотного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Частиною першою статті 351 ЦПК України визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Немирівський районний суд Вінницької області.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частинами першою - третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Частина третя цієї статті встановлює вимогу щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки предметом спору є майнова вимога про стягнення збитків, завданих безоплатним використанням земельних ділянок, в розмірі 88291 грн 00 к., з урахуванням понесених прокуратурою судових витрат у справі, а також відомостей, наявних на час розгляду заяви про забезпечення позову про пенсійний вік відповідачки, її поведінку щодо позасудового вирішення спору, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в разі не забезпечення позову існує реальна загроза істотного ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення вимог прокурора. При цьому відсутність відомостей про наявність у відповідачки іншого майна чи грошових коштів, окрім зазначеного в заяві прокурора, не давала підстав ставити під сумнів співмірність такого заходу забезпечення позову із заявленими вимогами.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з урахуванням встановленого частиною першою статті 153 ЦПК України строку та порядку розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не мав об'єктивної можливості перевірити наведені на обґрунтування заяви прокурора обставини.

Натомість, відповідачка не позбавлена можливості подати заяву про: зустрічне забезпечення, якщо вважає, що забезпеченням позову їй можуть бути спричинені збитки (стаття 154 ЦПК України); зміну одного заходу забезпечення іншим, зокрема у разі наявності у неї іншого майна чи коштів, за рахунок яких можна виконати рішення суду про задоволення позовних вимог (стаття 156 ЦПК України); скасування заходів забезпечення позову (стаття 158 ЦПК України).

Апеляційний суд не розглядає доводи апеляційної скарги щодо порушень правил підсудності, тому що ці доводи були предметом розгляду судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року про відкриття провадження у цій справі, яку ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 серпня 2018 року залишено без задоволення, а ухвалу Немирівського районного суду - без змін.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про помилкове зазначення судом першої інстанції Апеляційного суду Миколаївської області, як суду апеляційної інстанції, тому що воно носить характер описки, яка була виправлена ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 18 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк