Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/254/17
Провадження № 2/321/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності, в якому просив визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину всього нерухомого майна ОСОБА_1, яке набуте нею у власність, на протязі тривалості шлюбу укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, на праві спільної часткової власності, а також визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину всього рухомого майна ОСОБА_1, яке набуте нею у власність, на протязі тривалості шлюбу укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, на праві спільної часткової власності. В обґрунтування позову зазначено, що 28 грудня 2011 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 гроші під розписку в розмірі 75000 грн., а в розписки зазначив що отримав 78000 грн. як винагороду за користування його коштами. У червні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу та 3% річних. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 5 листопада 2013 року в його позовних вимогах було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 5 листопада 2013 року в цій справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошової суми задоволено і стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики у розмірі 7800 грн. та 3% річних у розмірі 4485 грн., а разом 82485 грн. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує рішення суду і не сплачує суму боргу, доходів на сьогоднішній день він не має і це утруднює виконання рішення суду, просив задовольнити позовні вимоги так як ОСОБА_4 з 1991 року по 2012 рік перебував у шлюбі з ОСОБА_1, за час шлюбу ними було придбано різне нерухому і рухоме майно. Тому він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину спільного нерухомого і рухомого майна.

27 лютого 2017 року було відкрито провадження по вищевказаній справі.

16 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову було відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5

Ухвалою суду від 7 червня 2017 року провадження у вищевказаній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача.

Ухвалою суду від 27листопада 2017 року було відновлено провадження по справі.

Ухвалою суду 5 січня 2018 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 як правонаступника позивача ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 наполягала на задоволенні позовних вимог, та додатково пояснила, що визнання за ОСОБА_4 права власності їй необхідно для того, щоб повернути кошти, які були стягнуті з нього на користь її чоловіка.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що позовні вимоги є безпідставними, так як ОСОБА_4 в 2012 році розірвав шлюб з ОСОБА_1, ними були вирішені всі питання щодо розподілу спільного майна, тому на теперішній час майна, що є спільною сумісною власністю не залишилося.

Відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову, оскільки шлюб між нею і ОСОБА_4 був розірваний ще у 2012 році, тому вона не має відповідати за його борги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики у розмірі 7800 грн. та 3% річних у розмірі 4485 грн., а разом 82485 грн. (а.с. 6-7).

Відповідно до копії актового запису про шлюб, ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_1 29 січня 1991 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 6, 12 жовтня 2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 23).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 травня 2008 року, виданого на підставі рішення виконкому від 24 квітня 2008 року № 149, власником будівлі та споруди газцеху, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.76).

Згідно договору дарування частини будівель та споруд газцеху посвідченого 17 червня 2004 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_1 97/100 частини будівель та споруд газцеху, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 77).

Відповідно до договору купівлі-продажу частки будівель та споруд газцеху посвідченого 18 квітня 2006 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., голова правління Михайлівського районного споживчого товариства ОСОБА_10 продав ОСОБА_1 3/100 частки будівель та споруд газцеху, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-59).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 травня 2008 року, виданого на підставі рішення виконкому від 24 квітня 2008 року № 151, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 ( а.с.19).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18815943 від 15 травня 2008 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 ( а.с.21).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить транспортний засіб TOYOTA, модель RAV 4, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 11 листопада 2010 року (а.с.28).

Заявляючи позовні вимог позивач послався на те, що у відповідача ОСОБА_4 є борг перед ОСОБА_5 в сумі 82485 грн., що підтверджується відповідним судовим рішенням. Проте матеріали справи не містять відомостей про видачу виконавчого листа, про стан примусового виконання вказаного рішення, чи відкрите виконавче провадження, чи виконане рішення, якщо так, то в якій частині тощо.

У відповідності до вимог ст.371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

В ході розгляду справи судом було витребувані відповідні докази і встановлено, що у власності ОСОБА_1 є два об'єкти нерухомого майна і автомобіль, але доказів, що вказане майно є саме спільною сумісною власністю суду надано не було.

Крім того, позовні вимоги не містять вказівки на конкретне майно, а лише узагальнююче визначення - спільне сумісне рухоме і нерухоме майно, що виключає можливість суду задовольнити такі позовні вимоги. Правом уточнити позовні вимоги ні позивач ОСОБА_5, а ні його правонаступник ОСОБА_11 не скористалися.

І найголовніше, позивачем взагалі не було заявлено вимоги про виділ частки майна в натурі для звернення на нього стягнення, і відповідно не надано жодних доказів, щодо можливості такого виділення.

Однією з умов застосування ст. 371 ЦК України, є відсутність у боржника іншого майна, але як вже зазначалося вище, таких доказів в ході судового розгляду здобуто не було.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведені належними доказами позовні вимоги, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 83, 89, 141, 258-259, 263- 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник