Справа № 450/2198/18 Провадження № 2/450/1490/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" жовтня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач 12.07.2018 р. звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником житлового будинку № 33 по вул. Шевченка, (колишня вул. Шевченка,195) в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області, в якому крім неї є зареєстрованим також її брат ОСОБА_2, який за даною адресою не проживає з 1996 року, не приймає участі та не несе витрат по утриманні будинку, його особистих речей в будинку немає. Перешкод в користуванні будинком відповідачу вона не чинила і не чинить, але такий відсутній без поважних за місцем реєстрації понад шість місяців, його місце перебування не відоме, з цих підстав просить визнати його такими, що втратив право на користування даним будинком.

Позивач та її представник ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомленими, остання подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, місце проживання (перебування) якого невідоме, згідно вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України викликався в суд, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак в судове в засідання не з'явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 211, виданого 10.02.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2014 року, позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку № 195 по вул. Шевченка в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області.

З довідки Гамаліївського старостинського округу Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області № 344 від 25.09.2018 року слідує, що на підставі рішення Гамаліївської сільської ради № 94 від 14.09.2004 року було проведено перейменування вулиць, у звязку з чим відбулася зміна нумерації житлового будинку № 216 по вулиці без назви та житлового будинку №195 по вул. Шевченка на будинок № 33 по вул. Шевченка в с. Гамаліївка.

ОСОБА_5 довідки № 252 від 06.07.2018 року, виданої Гамаліївським старостинським округом Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади та копії будинкової книги, в будинку № 33 по вул. Шевченка в с. Гамаліївка, Пустомитіського району Львівської області, значаться зареєстрованими позивач - голова домогосподарства, її діти та брат - відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 обстеження житлово-побутових умов, складених у період з січня 2018 року по липень 2018 року, комісією в складі старости Гамаліївського старостинського округу та жителів с. Гамаліївка, в будинку № 33 по вул. Шевченка в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_2 фактично не проживає з 1996 року, його особисті речі в будинку відсутні.

Статтями 71 та 72 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності особи за нею зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

ОСОБА_5 з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З підстав вище зазначених суд вважає, що відповідач понад шість місяців без поважних причин відсутній за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому він втратив право на користування жилим приміщенням, яке в даний час належить на праві власності позивачу. Тому він повинний бути визнаний такими, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням .

Керуючись ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10,12, 27, 76, 81,133, 258-259, 263-265, 273, 279-284, 351-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком № 33 по вул. Шевченка в с. Гамаліївка, Пустомитівського району Львівської області, який належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Пустомитівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене вiдповiдачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

СуддяОСОБА_6