Справа № 454/2925/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №4 по вул. Сонячна у с. Борок, Сокальського району, Львівської області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач являється її сином, проте більше пятнадцяти років за зазначеною адресою не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. З метою захисту своїх прав та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подано заяву у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб.

Згідно оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2015р. та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42043012 від 06.11.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 отримала у спадщину нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями у с. Борок по вул. Сонячна 4, Сокальського району.

Державна реєстрація житлового будинку внесена до реєстру речових прав на нерухоме майно за номером №47140076 від 06.11.2015р. , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру про реєстрацію права власності серії ЕКЕ №095808, який долучений до матеріалів справи.

Із копії будинкової книги для прописки громадян та довідки про склад сімї №567 від 17.09.2018р. виданої виконавчим комітетом Тартаківської сільської ради встановлено, що у с. Борок, вул. Сонячна, Сокальського району, Львівської області проживають: ОСОБА_1 заявник; ОСОБА_3 чоловік; ОСОБА_4 син; ОСОБА_2 син.

З оглянутого ОСОБА_4 про фактичне місце не проживання №193 від 17.09.2018р. складеного сусідами та депутатом Тартаківської сільської ради, вбачається, що за адресою у с. Борок по вул. Сонячна, Сокальського району зареєстрований але не проживає ОСОБА_2 із 2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України визначено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивачки не досягалось, співвласником житла він не являється та понад пятнадцять років без поважних причин не проживає в будинку позивачки, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Керуючись ст. ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 09.11.1978р.н., таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №4, який знаходиться за адресою: Львівська область, Сокальський район, с. Борок, вул. Сонячна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Позивач: ОСОБА_1, 04.04.1958р.н., РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, 09.11.1978р.н., адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Головуючий: Т. В. Струс