Справа № 236/2387/18
04 жовтня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
за участю секретаря Колесник О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман за відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
24.07.2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що вони є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 7, м. Лиман, Донецька область, на підставі свідоцтва про право власності. У вказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, але вони тривалий час там не мешкають. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2здійснюють виконання обов'язків щодо утримання зазначеного житлового будинку, виконують інші обов'язки, пов'язані з використанням нерухомості; не скасована реєстрація відповідачів порушує житлові права позивачів відповідно до ст.383 ЦК України. З огляду на це, позивачі змушені звернутись за захистом своїх прав до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 42,43).
Виходячи з наведеного, а також з положень ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 38), для участі в судовому засіданні не прибули, заяв про відкладення розгляду справи суду не надали, заперечень проти позову не висунули, про наявність поважних причин для неявки не повідомили, відзиву на позов не надали.
Ухвалою суду від 04.10.2018 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які виникають між власником та відповідачами в справі.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.1993 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2є власниками будинку, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 7, м. Лиман, Донецька область (а.с.13,14).
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані за місцем проживання у цьому житловому будинку, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2895, виданою 04.06.2018 року відділом надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 15). За вказаною адресою відповідачі тривалий час не мешкають, не користуються житлом, не зберігають в приміщенні належне їм майно, вони фактично змінили місце проживання з 2013 року, однак дотепер не припинили попередньої своєї реєстрації згідно із законодавством України, що підтверджено актом органу місцевого самоврядування від 04.07.2018 року (а.с. 16).
Позивачі здійснюють виконання обов'язків щодо утримання зазначеного житлового будинку в належному стані, виконують інші обов'язки, пов'язані з використанням нерухомості.
Відповідно до ст. 8 ОСОБА_6 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується. Ст. 41 ОСОБА_6 України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року),ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року,п.63).
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, з 02.07.1993 року у позивачів виникло право власності на житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Чкалова, 7, на підставі свідоцтва про право власності. Відповідачі тривалий час відсутні за адресою реєстрації. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Дослідивши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 2013 року по теперішній час, тобто більше одного року, не користуються житлом без поважних причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України, втратили право користування житлом. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 317,319,383,391,405 ЦК України, ст.10, 13, 18, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позовні вимогиОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування житловим будинком розташованим за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Чкалова, будинок 7.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя -