ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 400/100/18

провадження № 22-ц/4809/152/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Суровицької Л.В., Черненка В.В.

за участю секретаря Пономаренко А.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1, представник адвокат ОСОБА_2

позивач - ОСОБА_3, представник адвокат ОСОБА_4

відповідач - Іскрівська сільська рада Петрівського району

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року у складі судді Колесник С.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та 08 жовтня 2018 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи. Справа призначена до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на раніше визначені дату та час 09 жовтня 2018 року, на 14 годину 00 хвилин.

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до Іскрівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Зазначала, що її батьком є ОСОБА_6, а матір ОСОБА_7. Однак у свідоцтві про народження прізвище батька не вказано, хоча по батькові її зазначено правильно «ОСОБА_3» і її прізвище вказано зі слів матері «ОСОБА_3», а не прізвище батька. Внаслідок конфлікту між батьками, вони після її народження прожили разом один рік і припинили сумісне проживання. 19 серпня 1970 року вона зареєструвала шлюб і змінила прізвище на «ОСОБА_3». ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько.

Незважаючи на те, що за життя батько визнавав її донькою і спілкувався з нею, у встановленому законом порядку факт його батьківства відносно неї встановлено не було. Про можливість встановлення факту родинних відносин з померлим батьком та можливість успадкування нею належного йому спадкового майна, вона дізналась лише у грудні 2017 року, після чого звернулась до Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану про видачу копії актового запису про смерть батька, однак їй було відмовлено через відсутність документа, який би підтверджував її родинні зв?язки з померлим батьком.

Також їй стало відомо, що за життя батько отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай), як член Агрофірми «Інгулець», на підставі розпорядження Петрівської районної державної адміністрації. Після смерті батька сертифікат не було знайдено, оскільки його було втрачено і нею було дано оголошення до газети.

Просила встановити факт родинних відносин, що вона є рідною донькою ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), належну ОСОБА_6.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року позов задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,78 га, розташовану на території Іскрівської сільської ради Петрівського району, що належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Петрівської районної державної адміністрації ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що про можливість встановлення факту родинних відносин з померлим батьком та можливість успадкування належного батькові спадкового майна позивач дізналася лише в грудні 2017 року при отриманні юридичної консультації, внаслідок чого встановлений строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначав, що судом було вирішено питання про права ОСОБА_1, оскільки на час розгляду справи судом саме вона була власником земельної ділянки № НОМЕР_1, розташованої на території Іскрівської сільської ради, право власності на яку набула на підставі розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації від 16 листопада 2017 року за № 414-р. Ця земельна ділянка була їй виділена відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» як колишньому члену КСП «Інгулець» із земель запасу чи резервного фонду. Таким чином суд своїм рішенням визнав право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка на праві власності належить ОСОБА_1 Суд не мав права визнавати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), оскільки на день смерті спадкодавця, ОСОБА_6, вона не була виділена в натурі на місцевості, право власності спадкодавець не оформив та не зареєстрував, а мав лише право на цю частку. Суд не взяв до уваги, що спадщина не була прийнята позивачем відповідно до ст.549 ЦК УРСР та ст.ст.1268-1270 ЦК України, тому строки на прийняття спадщини сплили 02 липня 2001 року. Також у суду не було жодної підстави встановити юридичний факт, оскільки ОСОБА_6не був записаний батьком позивача в установленому законом порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить закрити апеляційне провадження у справі. Зазначає, що зазначені в апеляційній скарзі обставини не відповідають фактичним обставинам справи. Права ОСОБА_1 жодним чином не порушено, оскільки права власності її ніхто не позбавляв. Рішенням суду визнавалось право на спадщину після смерті ОСОБА_6, спадкоємцем після смерті якого ОСОБА_1 не є, жодного відношення до земельної частки (паю), належної спадкодавцю, не має. Рішенням суду визнано за позивачем не право власності на земельну ділянку, як зазначається в апеляційній скарзі, а право на земельну частку (пай), тобто право власності не на конкретно виділене майно, а право на отримання майна, яке не є виділеним в натурі. Рішенням суду не вирішувалось питання щодо виділення земельної частки (паю) в натурі. Рішення не містить відомостей, з яких земель та у який спосіб має бути здійснено відведення земельної ділянки, не містить посилання на земельну ділянку № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1 (а.с.87-92).

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача просив закрити апеляційне провадження, оскільки ОСОБА_1 ніякого відношення до спадкового майна ОСОБА_6 не має.

Відповідач Іскрівська сільська рада Петрівського району про дату ,час та місце розгляду повідомлена під розписку (а.с.104,109), в засідання апеляційного суду не прибула. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію апеляційної скарги отримала під розписку (а.с.85), відзив на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які прибули в засідання апеляційного суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК Украхїни учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (а.с.25), спадкова справа після його смерті в органах нотаріату не заведена (а.с.20-21). Учасники справи в засіданні апеляційного суду, пояснили, що на день смерті ОСОБА_6 проживав в геріартричному будинку - інтернаті, відомості про наявність заповіту у справі відсутні.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Інформацією відділу у Петрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підтверджується, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів агорофірми «Інгулець» Іскрівської сільської ради Петрівського району на ім'я ОСОБА_6 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3 від 25 грудня 1999 року за №388, затверджений розпорядженням Петрівської районної державної адімністраціїї №301-р від 06 грудня 1999 року. Загальна площа земельної діялки становить 9,79 в умовних кадастрових га, вартість земельної чпстки паю 66874 грн., сертифікат отримано під розписку власника сертифікату (а.с.11). Ксерокопія сертифікату у справі відсутня. Відомості про отримання ОСОБА_6 Державного акту на право приватної власності на землю на підставі сертифікату не надано.

Позивач народилася 17 листопада 1948 року, відомості про батька у свідоцтві про народження відсутні (а.с.9). Незважаючи на ці обставини, позивач просила встановити не батьківство спадкодавця, а факт родинних відносин з ним. Також позивач не подавала позов про продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ст.550 ЦК УРСР.

Матеріалами справи також підтверджується, що 22 листопада 2017 року за ОСОБА_1 на підставі розпорядження Петрівської районної державної адміністрації №414-р від 16 листопада 2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 7,2069 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іскрівської сільської ради Петрівського району, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.72,73).

Цей кадастровий номер земельної ділянки відповідає номеру земельної ділянки на плані розпаювання земельних ділянок на території Іскрівської сільської ради, яка підлягала передачі у приватну власність ОСОБА_6 (а.с.74) та який Державного акту на право приватної власності на землю не отримав.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду право власності на земельну ділянку, на яку в порядку спадкування претендує позивач, було вже зареєстровано за ОСОБА_1

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином не з'ясував обставини щодо існування спадкового майна ОСОБА_6 на час вирішення спору та не залучив до участі у справі ОСОБА_1, яка вже була власником спірної земельної ділянки.

Про наявність спору між позивачем та ОСОБА_1 щодо права власності на одну й ту саму земельну ділянку свідчить цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Петрівської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження Петрівської районної державної адміністрації №414-р від 16 листопада 2017 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,2069 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іскрівської сільської ради Петрівського району, кадастровий номер НОМЕР_2. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.69-70).

Зазначеним спростовуються доводи позивача, що оскаржуваним рішенням суду не вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_1, оскільки саме на підставі оскаржуваного рішення суду ОСОБА_3 оспорює право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року.

В позові ОСОБА_3 до Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

В.В.Черненко