Справа № 428/7680/18
10 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 посилаючись на наступне.
ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1682 від 28 липня 2003 року. В спірній квартири зареєстрований відповідач, син позивача, ОСОБА_3, який не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що вона приблизно з 2015 року працює консьєржем за адресою: АДРЕСА_3. Вона знайома із позивачем ОСОБА_2 та її чоловіком, які зрідка, приблизно один-два тижні на рік проживають у своїй квартирі в цьому під'їзді. Вона чула, що у ОСОБА_2 є син, але вона його ніколи не бачила. Вона сидить біля вхідної двері у під'їзд, всі ключі від інших входів до під'їзду знаходяться у консьєржів, тобто пройти повз консьєржа у під'їзд неможливо. Всіх незнайомих осіб та гостей мешканців будинку консьєржі записують у відповідний журнал.
Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він приблизно з 2014 року працює консьєржем за адресою: АДРЕСА_3. Він знайомий із позивачем ОСОБА_2 та її чоловіком, позивач є власником квартири НОМЕР_2 в цьому під'їзді. Він чув, що у ОСОБА_2 є син, але він його ніколи не бачив. Всіх незнайомих осіб та гостей мешканців будинку консьєржі записують у відповідний журнал.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1682 від 28 липня 2003 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4188942, наданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 130215317 від 09 липня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, належить ОСОБА_2.
Згідно із довідкою № 5075, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради від 18 червня 2018 року, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: чоловік позивача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, син позивача (відповідач по справі) - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Мрія7-І» № 9 від 26 червня 2018 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 з 01 вересня 2010 року.
Показаннями свідків, які є консьєржами у під'їзді, де знаходиться квартира позивача, також підтверджується, що відповідача ці консьєржі ніколи не бачили щонайменше з 2015 року.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позов було задоволено, у зв'язку із чим з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2 суму судових витрат в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін