Дата документу 09.10.2018
Справа № 334/5482/18
Провадження № 2/334/3263/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого-судді Добрєва М.В.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

31.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 184 153,43 грн. 49 коп., вказавши в заяві, що 31.05.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошей, згідно якого він надав відповідачу позику - грошові кошти в сумі 5000 доларів США. на строк до 01.09.2015 року. В той же день на підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 видала позивачу відповідну розписку.

Відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути грошові кошти готівкою в строк до 01.09.2015 року.

Позивач виконав свої зобовязання за договором позики, передав позичальнику грошові кошти у вказаній сумі, що підтверджено підписом відповідача в договорі позики грошей від 31.05.2014 року.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув у обумовлений строк борг у зазначеній сумі.

На його кількаразові вимоги відповідач не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв'язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом.

Посилаючись на ст.1048 ЦК України, вважає що відповідачка повинна сплатити йому борг, а також проценти за користування позикою, визначені на рівні облікової ставки НБУ, за період з 31.05.2014 року по 31.07.2018 року у розмірі 5000 доларів США, 3% річних за період з 02.09.2015 року по 27.07.2018 року у розмірі 9498,79, інфляційні витрати в розмірі 41 397 58 , а всього 184 153,43 грн.

Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в загальній сумі 184 153,43 грн., згідно наданого розрахунку та понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Позивач та представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

31.05.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з якими позивач передав відповідачці грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США. На підтвердження факту отримання зазначеної грошової суми позичальник видав позикодавцю розписку, оригінал якої долучений до матеріалів справи. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язався повернути грошові кошти до 01.09.2015 року.

Після спливу вказаного строку відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за вищезазначеними договорами належним чином не виконала, отримані від ОСОБА_1 гроші не повернула.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зобов`язання виникають з цивільних прав і обов`язків, підставами виникнення яких є договори та інші правочини, як зазначено у ст.11 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідач не спростував вказаних обставин. Договір позики не оспорював.

Належних та допустимих доказів про те, що гроші ним не були отримані за договором, суду не надав.

Оскільки договором не встановлений розмір процентів, позивач просить стягнути в розмірі облікової ставки НБУ, про що надав суду відповідний розрахунок процентів за період користування грошовими коштами з 31.05.2014 року по 31.07.2018 рік, які склали 5000 доларів США , що у відповідності до курсу на день подачі позовної заяви становить 133 257,06 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення боргу у розмірі 9 498,79 грн., та інфляційні витрати у розмірі 41397,58 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

З відповідача необхідно стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 5000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2018 рік становить 133 257,06 грн., а також 3% річних у розмірі 9498,79 грн.,інфляційні витрати у розмірі 41397,58 грн., а загалом 184 153,43 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1841,53 грн.

Керуючись ст.ст.11, 526, 530, 536, 610, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН - НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька,б.2,корп..В,кв.122, суму основного боргу у розмірі 133 257,06 грн., 3% річних у розмірі 9 498,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 41 397,58 грн. а всього 184 153,43 (сто вісімдесят чотири тисячі сто п`ятдесят три) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН - НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул..Запорізька,б.2,кор..В,кв.122 витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 1841,53 (одна тисяча вісімсот сорок одна) грн.53 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Добрєв М. В.