Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 175/2781/17

провадження № 61-39187 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, у складі судді Озерянської Ж. М., від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., від 22 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець Андрій Тарасович, директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщук ДмитроВладиславович, на бездіяльність та неправомірне рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А. Т. (далі - державного виконавця) щодо ненаправлення йому як стягувачу повідомлення від 26 червня 2017 року №54186546/24 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у строки, передбачені частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірним рішення та скасувати повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення ОСОБА_4 повідомлення від 26 червня 2017 року №54186546/24 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у строки, передбачені частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано неправомірним рішення та скасовано повідомлення від 26 червня 2017 року №54186546/24 державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_4, без прийняття до виконання; зобов'язано державного виконавця Назаровця А. Т., або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, прийняти до виконання виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської областівід 22 травня 2018 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року в частині зобов'язання державного виконавця Назаровця А. Т., або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, прийняти до виконання виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року скасовано та відмовлено у задоволенні скарги в цій частині. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішеннята ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі не передаючи справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано положення пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» і безпідставно визнано неправомірним рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу, у якому за прізвищем були зазначені лише ініціали посадової особи, яка його видала, а не ім'я та по батькові цієї особи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що 07 червня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав ОСОБА_4 виконавчий лист у справі №175/4187/16-ц, який підписано суддею Озерянською Ж. М. і скраплено печаткою із зображенням Державного Герба України. ОСОБА_4 пред'явив виконавчий лист до виконання.

25 липня 2017 року ОСОБА_4 отримав від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлення державного виконавця Назаровця А. Т. від 26 червня 2017 року №54186546/24 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з його невідповідністювимогам пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому листі не зазначено прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка видала виконавчий документ.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень частини другої статті 368 ЦПК України 2004 року за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, судом видається один виконавчий лист.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій, встановивши, що у виконавчому листі по справі № 4с-175/4187/2016-ц зазначено орган, який його видав - Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області, він підписаний суддею цього ж суду Озерянською Ж. М., тобто уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів та скріплений печаткою цього суду із зображенням Державного Герба України, вірно виходили з того, що вказаний виконавчий документ відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», отже відсутні законні підстави, передбачені пунктом6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення його стягувачу без прийняття до виконання.

Доводи касаційної скарги про те, що при видачі судом виконавчого листа мають бути зазначені ім'я та по батькові, а не ініціали уповноваженої посадової особи, яка його підписала є безпідставними, оскільки органом, що видав виконавчий лист у цій справі є суд, а уповноважений суддя цього суду лише підписує його та скріплює печаткою цього суду; доводи касаційної скарги щодо обов'язкового зазначення, крім прізвища, ім'я та по батькові такої посадової особи, а не її ініціалів, суперечать вимогам частини другої статті 368 ЦПК України 2004 року,пункту 1 частини першої та частини третьоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження»і не є підставою для скасування судових рішень.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про задоволення скарги ОСОБА_4, визнавши дії державного виконавця з повернення виконавчого документу без прийняття до виконання неправомірними.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської областівід 22 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець Андрій Тарасович, директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщук Дмитро Владиславович, на бездіяльність та неправомірне рішення державного виконавця.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта