АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/1850/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6436/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,

при секретарі: Сербін Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дунь Юлії Юріївни, заінтересована особа: ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просив: визнати протиправними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дунь Ю.Ю.; скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2017 року, про опис та арешт майна боржника від 07 грудня 2017 року, про арешт коштів боржника від 11 жовтня 2017 року, про арешт майна боржника від 08 червня 2017 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 липня 2017 року; зобов'язати державного виконавця припинити примусове виконання виконавчого листа від 15 грудня 2016 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 44621, 31 грн. у зв'язку з визнанням його таким, що не підлягає виконанню, та направити виконавчий лист без подальшого виконання до Деснянського районного суду м. Києва.

В обґрунтування скарги зазначав, що постанова про відкриття виконавчого провадження не була йому надіслана рекомендованим листом на адресу, вказану у виконавчому документі, а тому він взагалі не був обізнаний про існування даного виконавчого провадження. Окрім того, жодна з постанов, що була винесена державним виконавцем, не була доведена до відома боржника у порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Вказує, що державним виконавцем при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 07 грудня 2017 року не було враховано додаток до ЗУ «Про виконавче провадження», яким визначено перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, а відтак вказана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 р. у задоволенні скарги ОСОБА_7 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дунь Ю.Ю. - відмовлено.

У поданій представником ОСОБА_4 апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення вимог скарги в повному обсязі. Вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що у порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у виконавчому документі. Вказує, що постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця, який не проводить жодних виконавчих дій у даному виконавчому провадженні. Окрім того, державним виконавцем при винесені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника не було враховано додаток до ЗУ «Про виконавче провадження», яким визначено перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник заїнтересованої особи ОСОБА_6. - ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд виходив з того, що ОСОБА_4 був обізнаний про ухвалене судове рішення та існування у нього відповідного боргу перед ОСОБА_6, а тому з урахуванням пред'явлення виконавчого документа до виконання майже через два роки після прийняття рішення його позиція щодо неможливості виконання рішення суду в добровільному порядку є недоречною. Зазначав, що заявником не було надано жодних документів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та винесення ним інших постанов в межах виконавчого провадження № 53524949.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

15 грудня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва було видано дублікат виконавчого листа у справі № 754/1850/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 39 107, 44 грн., 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судового збору у розмірі 513, 87 грн.

Зі змісту копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 53524949 убачається, що 03 березня 2017 року представник ОСОБА_6 звернувся до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди, пославшись на місце проживання боржника АДРЕСА_1.

06 березня 2018 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кондратюк Я.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 754/1850/15-ц.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Звертаючись до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження представник стягувача ОСОБА_8 зазначив, що боржник ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, як убачається з дублікату виконавчого листа № 754/1850/15-ц, адресою місця проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 (а.с. 60).

Місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 нічим не підтверджено і судом не встановлювалося, отже питання правомірності відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві залишилося не перевіреним.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Однак, матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_4 є місцем проживання чи перебування боржника, або ж місцезнаходженням його майна. Не було з'ясовано такого і судом першої інстанції при розгляді скарги на дії державного виконавця.

А відтак, державним виконавцем були порушені вимоги ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо направлення копій постанов та інших документів виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Крім того, 07 грудня 2017 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Дунь Ю.Ю. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою: АДРЕСА_3. Разом із цим боржник стверджує, а представник стягувача не спростував того, що опис майна проведено саме за адресою місця реєстрації ОСОБА_4 у АДРЕСА_5 .

Вчинення таких дій у Деснянському районі м. Києва державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та їх правомірність залишилися не з&qula;ясованими.

Таким чином судом першої інстанції допущено порушення процесуального закону щодо повного і всебічного з&qu;b;ясування обставин, що мають значення для справи, які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції виходячи з його повноважень, з урахуванням чого ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379,381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений: 17 серпня 2018 року