Справа № 743/1661/17
Провадження № 2/743/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
при секретаріНЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки, без фіксування технічними засобами, справу

за позовом ОСОБА_3
до проРіпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області визнання права власності на частини житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

29 листопада 2017 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив:

- визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку разової безоплатної приватизації житла;

- право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позов мотивує тим, що він є спадкоємцем даного майна за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначає, що 15 червня 2009 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", на його ім'я та ім'я його матері було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, в свідоцтві одночасно віднесено об'єкт до спільної сумісної власності та визначено рівні долі його та матері. Вказане стало підставою для реєстрації даного об'єкту нерухомості, як спільної сумісної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А оскільки даний об'єкт є спільною сумісною власністю, а один з співвласників, а саме ОСОБА_5 померла, то нотаріус відмовила у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку будинку через неможливість вирішення питання про визначення (виділення) частки у спільному майні. Вказане змушує його звертатись за судовим захистом в спосіб визнання права власності на частини будинку.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району в судове засідання не з'явився, надавши при цьому заяву від 7 грудня 2017 р. про розгляд справи у їх відсутність та про покладення на розсуд суду, при вирішенні спору.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_5 являється матір'ю ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про його народження (НОМЕР_2);

- 15 червня 2009 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчувало належність останнім на праві спільної сумісної власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рівних долях;

- ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про її смерть (серія НОМЕР_3);

- спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті останньої за законом є син померлої - позивач по справі ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 158/2017, яка була заведена приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу МОКЛИГІНОЮ О.С. після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- 12 жовтня 2017 р. державним реєстратором БАЙДАК Н.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за номером 244, проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 червня 1993 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100158480 від 12.10.2017 р.;

- постановою приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу МОКЛИГІНОЇ О.С. від 01.11.2017 р. № 569/02-31, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року на частку будинку, з тих підстав, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а вирішення питання про виділення (визначення) частки у спільному майні унеможливлюється смертю одного із співвласників.

Мотивована оцінка аргументів сторін, встановлення порушень прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Виходячи з правового аналізу даних норм, в системному зв'язку з ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", яка передбачає, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність, з урахуванням зазначення в Свідоцтві про право власності на житло, виданого 15 червня 1993 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності в рівних долях, тобто одночасне віднесення вказаного об'єкта нерухомості до спільної сумісної власності, з визначенням часток ОСОБА_3 та ОСОБА_5, з урахуванням того, що "рівність долей", при наявності двох осіб, відповідає 1/2 частки об'єкту нерухомості, суд приходить до висновку, що фактично ОСОБА_3 та ОСОБА_5 набули, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", кожен по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто в даному випадку має місце спільна часткова власність двох осіб, а не спільна сумісна власність двох осіб.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Положеннями ст. 5 ЦПК України, ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Враховуючи те, що підставою звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом є реєстрація державним реєстратором БАЙДАК Н.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за номером 244, за останнім та за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за таким видом спільної власності, як спільна сумісна власність та неможливість оформити спадкові права на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з тих підстав, що вирішення питання про виділення (визначення) частки у спільному майні унеможливлюється смертю одного із співвласників, суд знаходить, що приватним нотаріусом МОКЛИГІНОЮ О.С. та державним реєстратором БАЙДАК Н.В. не визнаються за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на вказані частини будинку та приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_3:

- право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

- право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, пп.15.5, п.15 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 328, 372, 1216-1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Визнати за ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 9 січня 2018 року.