Провадження № 22-ц/772/1691/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 рокуСправа № 127/25686/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Кучевського П.В., Медвецького С.К.

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., позивача ОСОБА_3, та його представника адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, та її представника адвоката ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 року, ухвалене суддею Венгрин О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства, мотивуючи його тим, що 28.02.2012 р. вони з ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. У них є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 Він записаний батьком дитини ОСОБА_7 згідно ст. 122 ч.1 СК України. Вони з відповідачем знайомі з 2006 р., зустрічались, мали близькі стосунки, а потім розійшлися. На початку 2012 р. відповідач йому повідомила, що у нас є дочка, просила зареєструвати з нею шлюб, усиновити дитину, щоб у дитини був батько, а вона не була одинокою матірю. Він їй повірив, вони зареєстрували шлюб, він визнав батьківство. Нещодавно дізнався, що відповідач його ввела в оману, батьком дитини ОСОБА_7 є не він, а інша особа. Він зрозумів, що ціллю відповідача було вирішення питання про стягнення аліментів. Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження №3348 від 10.10.2007 р. дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 року позов задоволено.

Виключено з актового запису про народження №3348 від 10.10.2007 р. дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, місце проживання: селище ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 8, кв. 9, як про батька дитини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 не довела того, що ОСОБА_3 в момент визнання себе батьком дитини ОСОБА_7 знав, що він не є батьком дитини.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зареєстровано 28.02.2012 р., який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області розірвано від 10.04.2015 р. (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АМ №093001, актовий запис про народження №3348 від 10.10.2007 р. дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьком дитини записаний ОСОБА_10 (а.с. 2).

Відповідно до копії актового запису про народження №3348 від 10.10.2007 р. відомості про батька дитини ОСОБА_9 внесені за заявою матері, яка не перебуває в шлюбі. В зазначеному актовому записі є відмітка від 01.10.2012 р., що на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України внесено зміни до актового запису в гр. 1, 3, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, в тому числі в графу "відомості про батька", в якій зазначено, що батьком дитини є ОСОБА_3, у звязку з чим дитина стала ОСОБА_7 (а.с. 20).

Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до частини п'ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, в основу рішення поклав показання відповідачки ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_7

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ОСОБА_3 був обізнаний про те, що він не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_7, що підтверджується показаннями свідків в судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких ОСОБА_3 та ОСОБА_5 познайомились лише у 2010 році, тобто після народження ОСОБА_7. Тільки мати позивача ОСОБА_11 показала, що її син ОСОБА_3 познайомився з відповідачем в 2005-2006 році. Дані показання колегія суддів оцінює критично, оскільки в період часу з 2000 по 2013 рік мати позивача знаходилась за кордоном, та дану інформацію знає лише зі слів сина.

Крім того, заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що єдиним доказом для виключення запису про батьківство може бути висновок генетичної експертизи, який би підтвердив або спростував батьківство позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Разом з цим, оцінюючи показання свідків, суд першої інстанції не врахував, що обізнаність деяких з них щодо спірних обставин ґрунтувались на повідомленнях інших осіб та не зясував джерела їх обізнаності щодо цих обставин.

При цьому, взявши до уваги суперечливі показання свідків, надав перевагу одним показанням перед іншими, не мотивуючи цього.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено без встановлення вказаних фактичних обставин, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2018 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 960,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: П.В. Кучевський

ОСОБА_12