ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Суми

Справа №585/2472/18

Номер провадження 22-ц/788/1594/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Шульги В.О. у м.Ромни Сумської області

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 03 березня 2010 року на утримання доньок з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 225 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. З 10 лютого 2016 року відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець у сфері роздрібної торгівлі, має високі та стабільні доходи, придбав у власність квартиру.

Посилаючись на викладене, ураховуючи, що після присудження аліментів на двох дітей сторін, матеріальне становище ОСОБА_1 змінилось, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які утримуються на її користь із ОСОБА_1 за рішенням Роменського міськрайонного суду від 03 березня 2010 року на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягувати із ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року на задоволення вказаного позову ОСОБА_2 постановлено змінити розмір стягуваних аліментів і стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (по 1/6 на кожну дитину), починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині зміни способу стягнення аліментів та ухвалити нове, яким збільшити присуджений до стягнення розмір аліментів до 972 грн на кожну дитину щомісячно з індексацію відповідно до закону.

Вказує, що суд безпідставно вважав встановленою ту обставину, що його матеріальне становище значно покращилося, оскільки він перебуває у шлюбі з іншою жінкою і від другого шлюбу має на утриманні двох малолітніх дітей, 2016 та 2018 років народження, а також дружину яка здійснює догляд за дітьми до досягнення ними 3-річного віку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін і вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі визначеному рішенням місцевого суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом і убачається з матеріалів справи, сторони з 30 вересня 2004 року по 29 червня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 4, 5, 6).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 225 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 8).

06 травня 2010 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист (а. с. 9).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 з 10 лютого 2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а. с. 10).

Позивач у справі з 07 серпня 2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 і дана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданого виконкомом Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області (а. с. 11).

07 листопада 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 07 листопада 2015 року складено актовий запис № 334. У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 28, 29, 30).

За довідкою виконкому Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області від 20 червня 2018 року, ОСОБА_2 без реєстрації проживає в АДРЕСА_1, склад сім'ї якої: чоловік ОСОБА_6, 1980 року народження, дочка ОСОБА_3, 2005 року народження, дочка ОСОБА_4, 2008 року народженя, син ОСОБА_11, 2013 року народження (а. с. 7).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Роменської міської ради № 01-35 6919 від 24 липня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2. До складу сім'ї входять: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_10 (а. с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 181 СК України унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 3 ст. 183 СК).

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги той факт, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та наявність у нього інших утриманців, суд першої інстанції вірно вважав обґрунтованими позовні вимоги про зміну розміру аліментів на утримання двох дітей шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки 1/3 частину його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Такий розмір аліментів у даному випадку відповідає інтересам дітей, принципам розумності та справедливості і не ставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище.

Поряд із цим, нерегулярний та невисокий розмір доходів відповідача, на що він посилається у апеляційній скарзі, не впливає на розмір аліментів при визначені його у частці від заробітку платника аліментів.

Крім того, колегія суддів аналізуючи положення ч.3 ст.181 та ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України вважає, що право вибору способу стягнення аліментів за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі належить виключно тому з батьків, з ким проживають діти, а оскільки позивачем заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дітей саме у частці від доходу відповідача у справі, тому судом обґрунтовано і було стягнуто аліменти саме у частці від його доходу.

Інші доводи висновків суду також не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміни чи скасування оскарженого рішення суду.

За таких умов, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, права і обов'язки сторін, їхні доводи і заперечення, вірно визначивши характери спірних правовідносин, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 16 жовтня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

В. І. Криворотенко