РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Іванова Лариса Петрівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третьої особи, на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Іванова Л.П. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.08.2016 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області у справі за позовом її чоловіка ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно ухвалено рішення про задоволення позову.

Відповідно до даного рішення за ОСОБА_6 визнано право приватної власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м. призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представником відповідача у даній справі було подано апеляційну скаргу і 10.10.2016 року рішенням апеляційного суду Волинської області рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 у листопаді 2016 року подав касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Волинської області від 10.10.2016 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2016 р. було відкрито касаційне провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_6 помер.

Постановою Верховного Суду 03.05.2018 р. позивача було залучено до участі у розгляді справи як правонаступника ОСОБА_6

Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Рішення апеляційного суду Волинської області від 10.10.2016 року скасовано, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.08.2016 року залишено в силі.

Однак після звернення до нотаріальної контори та державного реєстратора для оформлення та реєстрації спадкових справ було встановлено, що спірне майно уже зареєстроване за відповідачем у справі ОСОБА_3

За таких обставин вона не може зареєструвати у встановленому порядку свої спадкові права та здійснити державну реєстрацію спадкового нерухомого майна.

Просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15.05.2017 року на ім'я ОСОБА_3, що видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. №788, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 35180648 від 15.05.2017 року прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.І. (свідоцтво НОМЕР_4), визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15.05.2017 року на ім'я ОСОБА_3, що видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. під номером НОМЕР_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за індексним номером 35181887 від 15.05.2017 року прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. (свідоцтво НОМЕР_1).

Ухвалою суду від 18.06.2018 р. у даній справі вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1000 м.кв. (кадастровий номер НОМЕР_2) призначену для обслуговування житлового будинку та госпордарських споруд по АДРЕСА_1.

12.07.2018 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Відзив обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 є правонаступником у справі за позовом ОСОБА_6 і не надала жодних доказів, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 та набула права звернення до суду із даним позовом. Також право спадкоємців на оспорюване спадкове майно ОСОБА_6 виникло після ухвалення постанови Верховним Судом, тобто після отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину. Крім того, частка ОСОБА_6 в спадковому майні становить 31/10 частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки, а тому його спадкоємці не вправі вимагати скасування свідоцтв про право на спадщину і реєстрації вцілому. Зазначає, що вона погоджується врегулювати даний спір шляхом внесення змін в свідоцтва про право на спадщину.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили вимоги задовольнити надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Пояснили, що порушене право позивача хочуть захистити шляхом визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та скасування державної реєстрації. Заперечують щодо внесення змін до свідоцтв про право на спадщину.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, в обгрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.08.2016 р. позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м. призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 10.10.2016 р. скасовано рішення Володимир-Волинського міського суду від 17.08.2016 р. та ухвалено нове, котрим відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням апеляційної інстанції ОСОБА_6 у листопаді 2016 р. подав касаційну скаргу.

Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2017 р. за заявою ОСОБА_1 її було залучено як правонаступника позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

05.02.2018 р. дана справа передана на розгляд до Верховного Суду, котрий постановою від 03.05.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_1, задоволено. Рішення апеляційного суду Волинської області від 10.10.2016 р. скасовано, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.08.2016 р. залишено в силі.

Таким чином, за ОСОБА_6 визнано право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м. призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що після скасування судом апеляційної інстанції рішення Володимир-Волинського міського суду від 17.08.2016 р., котре набрало законної сили 10.10.2016 р., відповідач ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Іванової Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_7

15.05.2017 р. приватним нотаріусом Івановою Л.П. на ім»я ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом №788, №790 на 62/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1000 кв.м. призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також 15.05.2017 р. приватним нотаріусом Івановою Л.П. проведено державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 62/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами за індексним номером 35181887 та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за індексним номером 35180648 на ім»я ОСОБА_3

Задовольняючи позов суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Нормою ст. 1300 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

З огляду наведеного, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів передбачений законом.

Беручи до уваги, що відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом №788, №790 після смерті матері ОСОБА_7, однак рішенням суду, котре набрало законної сили, за ОСОБА_6, правонаступником якого є ОСОБА_1, визнано право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв.м. призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, тому відповідач не має право на спадкування усього спадкового майна після смерті ОСОБА_7, а тому дані свідоцтва про право на спадщину слід визнати недійсними.

Оскільки визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину, тому підлягають скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 35180648, 35181887 від 15.05.2017 року, прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П.

Щодо доводів представника відповідача стосовно можливого внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, то суд зазначає наступне.

Нормою ст. 1299 ЦК України передбачено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

З аналізу даної правової норми вбачається, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе у випадку згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, або на вимогу одного спадкоємця за рішенням суду.

Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо можливого внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, тому відсутні правові підстави для внесення таких змін нотаріусом.

Беручи до уваги, що внесення змін за рішенням суду можливе на вимогу одного із спадкоємців, однак позивач звернувся до суду саме із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, тобто обрав інший спосіб захисту своїх прав та інтересів, котрий передбачений законом і суд відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог, тому суд захищає порушені цивільні права та інтереси позивача у обраний ним спосіб, шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Визнання недійсними вцілому свідоцтв про право на спадщину відповідає вимогам ст. 1300 ЦК України і не порушує законних прав та інтересів відповідача, оскільки, як у випадку внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за згодою спадкоємців чи за рішенням суду, так і у разі визнання таких свідоцтв недійсним, нотаріус видає нові свідоцтва про право на спадщину. Тобто для сторін настають одинакові правові наслідки при внесенні змін у свідоцтва про право на спадщину і при визнанні їх недійсними судом.

Оскільки ухвалено рішення про задоволення позову і під час розгляду справи по суті не було вмотивованих клопотання учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, тому відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України обраний ухвалою суду від 18.06.2018 р. захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Одним із обгрунтувань заперечення позовних вимог представник позивача в судовому засіданні зазначила ту обставину, що визнання недійсними свідоцтв вцілому може порушити права відповідача, так як позивач зможе відчужити (реалізувати) спадкове майно.

Однак дані доводи є безпідставними, оскільки беручи до уваги, що обраний захід забезпечення позову (арешт) продовжує діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, а також, що рішенням суду визнано за ОСОБА_6 право власності лише на частину спадкового майна, і він не є одноосібним власником майна, тому за наявності таких обставин позивач буде позбавлена можливості відчужити майно на яке вона не має спадкових прав.

Також не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що позивач не має права вимоги, оскільки із матеріалів спадкової справи №225/2017 р. встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину і має право звернення до суду за захистом своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору, котрий документально підтверджений квитанцією від 15.06.2018 р.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 1300 ЦК України суд,

ухвалив :

позов заяву задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15.05.2017 року на ім'я ОСОБА_3, котре видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. за №788.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 35180648 від 15.05.2017 року прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. (свідоцтво НОМЕР_4).

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15.05.2017 року на ім'я ОСОБА_3, котре видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. під номером НОМЕР_1.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за індексним номером 35181887 від 15.05.2017 року прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. (свідоцтво НОМЕР_1).

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев»яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук