печерський районний суд міста києва
Справа № 757/391/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

при секретарі - Чепізі Є. І.,

за участі:

представника позивача - Фетісової А. В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року до суду надійшов вказаний позов від позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у якому він просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 74184, 49 грн, що складається з суми пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, штрафу у розмірі 1 % від суми кредиту, суми збитків від інфляції, суми 3 % за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» укладено кредитний договір, відповідно до якого він отримав від останнього суму у розмірі 36401, 04 грн, при цьому умови договору щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків ним порушено, внаслідок чого утворилася заборгованість за основною сумою договору та кредитором нараховано штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язання.

Заочним рішенням від 02 березня 2017 року позов задоволено у повному обсязі /а. с. 62-64/.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року заочне рішення суду від 02 березня 2017 року скасовано за поданою відповідачем заявою та призначено справу до розгляду у загальному порядку /а. с. 144/.

31 січня 2018 року відповідач у судовому засіданні подав заяву про застосування позовної давності, аналогічна заява надійшла до суду засобами поштового зв'язку 02 жовтня 2018 року, посилаючись на пропуск позивачем строків звернення до суду із позовом /а. с. 158-160/.

Представник позивача 27 березня 2018 року подала до суду письмові пояснення у справі на доводи відповідача, викладені у заяві про застосування строків позовної давності /а. с. 213-214/.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити, застосувавши позовну давність до вимог.

Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача і заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

20 вересня 2013 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» укладено комплексний договір № 2/1142706 з відповідачем, відповідно до пп. 1.1-1.3.2 якого банк надав позичальнику кредит у сумі 36 401, 04 грн строком на 48 місяців - з 20 вересня 2013 року до 19 вересня 2017 року включно на споживчі потреби під 7 % річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1, 80 % в місяць від суми кредиту /а. с. 10-12/.

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, банк має право у будь-який час відступати всі або частину своїх прав і вигод за цим договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною.

31 березня 2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги № 03/14-111, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно відповідача /а. с. 26-30/.

Станом на дату укладення реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від № 03/14-111 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Купер Прайс» за кредитним договором становить 35 011, 47 грн.

В подальшому 02 квітня 2014 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги № 14/УБК-14, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно відповідача /а. с. 21-25/.

Станом на дату укладення реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від № /УБК-14 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Українська боргова компанія» за кредитним договором становить 35 011,47 грн.

В свою чергу 30 грудня 2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача /а. с. 16-20/.

Про зміну кредитора відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги рекомендованим листом № 660 /а. с. 32/.

Станом на дату укладення реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30 грудня 2015 року у №30/12-ФК_У сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становить 35 011, 47 грн.

Факт виконання свого зобов'язання банком щодо видачі відповідачу кредитних коштів згідно кредитного договору підтверджується випискою з рахунку від 20 вересня 2013 року /а. с. 33/.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини першої ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено статтею 611 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст.ст. 546, 549, 550 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Також за умовами пункту 3.2 даного договору, при несвоєчасному поверненні кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 1 % від суми кредиту визначеного у п. 1.1.

Для здійснення розрахунку пені пунктом 3.1 згідно з кредитним договором, періодом прострочення вважається період з 30 грудня 2015 року по 22 листопада 2016 року - 329 днів.

Пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожний день прострочення, згідно з п. 3.1. кредитного договору становить 11 525, 97 грн.

Штраф у розмірі 1 % від суми кредиту визначеного у п. 1.1, згідно п. 3.2. кредитного договору становить суму у розмірі 364, 01 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, періодом прострочення вважається період з 06 жовтня 2014 року по 22 листопада 2016 року, що становить суму у розмірі 25 041, 35 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, періодом прострочення вважається період з 06 жовтня 2014 року по 22 листопада 2016 року - 779 днів, тому пеня за вказаний час становить суму у розмірі 2 241, 69 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором, яка станом на 06 жовтня 2014 року складає 35 011, 47 грн, сума трьох відсотків від простроченої суми та збитки від інфляції за порушення грошового зобов'язання - 27 283, 04 грн, сума неустойки визначеної договором - 11 889, 98 грн, що разом складає суму у розмірі 74 184, 49 грн.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом не ґрунтуються на нормах закону, окрім того, безпідставне посилання на АТ «Сбербанк Росії» та кредитний договір № 29#3, оскільки така юридична особа не має процесуального статусу у розгляді справи, а спірні правовідносини виникли у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання позичальника за кредитним договором № 2/1142706 від 20 вересня 2013 року, укладеного з ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись

ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України,

ст. ст. 1-16, 525, 526, 530, 536, 548, 552, 610-612, 622, 624, 625, 629, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зарестр. АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () заборгованість по кредитному договору в розмірі 74 184 грн 49 коп., судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 15 жовтня 2018 року.

Суддя І. В. Литвинова