Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/1610/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 53 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 288/1610/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року, яке ухвалено суддею Зайченко Є.О. в смт Попільня

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконним наказ № 346 від 29 вересня 2016 року державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» «Про недоліки в роботі менеджера (управителя) із збуту 2 категорії лісгоспу ОСОБА_2» про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за виявлені недоліки в роботі, з моменту його видання, тобто з 29 вересня 2016 року та скасувати його, як незаконний. Зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому преміальні кошти за позбавлений вересень місяць 2016 року, стягнути моральну шкоду в сумі 5000 гривень, матеріальну шкоду за витрачені кошти на лікування в сумі 601,00 гривень та понесені ним судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2016 року в Державному підприємстві «Попільнянське лісове господарство» на підставі ухвали слідчого судді Богунського райсуду м. Житомира було проведено обшук документів по відпустку лісопродукції по іноземним фірмам «Осуна Холдінг» та «Трайд Холдінг». Під час обшуку у верхній шухляді столу, яким користується позивач було знайдено чисті аркуші паперу з відтисками печаток даних фірм. На підставі обшуку було складено протокол обшуку, згідно якого були вилучені чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм, лист із чорновими записами та екземпляри для відправок. Вказані обставини стали підставою для винесення оспорюваного наказу.

Вважає вказаний наказ № 346 від 29 вересня 2016 року незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів директора підприємства, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував ні Правила внутрішнього трудового розпорядку, ні вимог своєї Посадової інструкції та належним чином і в повному об'ємі виконував свої посадові обов'язки.

Позивач вважає, що незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності і порушено його права та гарантії, як працівника. Ці дії керівника підприємства призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні, в побоюваннях незаконного звільнення з займаної посади, необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації свого життя та звернення до медичних закладів. Також, позивача позбавили преміальних коштів за вересень 2016 року, що також призвело до значних душевних страждань. Протиправні дії відповідача призвели до того, що його здоров'я різко погіршилося і він змушений був звертатися за медичною допомогою до Попільнянської ЦРЛ, у зв'язку з чим він витратив на лікування кошти в сумі 601,00 гривень.

Також, для захисту своїх інтересів по скасуванню даного наказу та захисту своїх прав, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката, на що витратив певну суму коштів.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Зазначає, що суд провів одностороннє дослідження доказів по справі та проігнорував принцип змагальності сторін. Суд не звернув уваги, що при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності роботодавцем був порушений встановлений законом порядок, а тому безспірним було і є визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу. При цьому зазначає, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув увагу, що оспорювавний наказ не містить посилання на конкретні обставини(факти), які свідчать про невиконання позивачем службових обов'язків і порушення трудової дисципліни. А зберігання позивачем чистих аркушів паперу і відтисками печаток сторонніх фірм, які не є документами, не входить до переліку його посадових обов'язків та не є порушенням трудової дисципліни, оскільки виходить за межі трудового договору.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову через недоведеність заявлених вимог. Також вважає, що наказ про застосування до позивача заходів дисциплінарного характеру є законним та обґрунтованим, оскільки останній неналежним чином виконував покладені на нього трудові обов'язки та порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Попільнянське лісове господарство».

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 27 березня 2003 року був прийнятий на роботу до державного підприємства «Попільнянське лісове господарство» на посаду інженера - економіста відділу збуту, а з 03 травня 2006 року переведений на посаду інженера по експорту продукції лісгоспу. 26 січня 2015 року назву вказаної посади змінено на - менеджер /управитель/ із збуту ІІ категорії (а.с.4-11).

Відповідно до копії Наказу № 196 від 29 липня 2014 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», на ОСОБА_2 покладено персональну відповідальність за збереження та використання печаток та штампу - додаткової круглої печатки ДП «Попільнянське лісове господарство» «Для документів № 2» (а.с.121).

Зі змісту Наказу № 346 від 29 вересня 2016 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», «Про недоліки в роботі менеджера (управителя) із збуту ІІ категорії лісгоспу ОСОБА_2» вбачається, що 22 вересня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 12 вересня 2016 року в ДП «Попільнянське лісове господарство» було проведено обшук документів по відпуску лісопродукції по фірмах «Осуна Холдинг» та «Трайд Холдинг». В ході обшуку у верхній шухляді столу, яким користується менеджер (управитель) із збуту ІІ категорії ОСОБА_2 було знайдено чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм. Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення подібних випадків в подальшій роботі, за виявлені недоліки в роботі, оговорені в констатуючій частині наказу, менеджеру (управителю) із збуту ІІ категорії ОСОБА_2 оголошено догану. Також попереджено ОСОБА_2, що у разі повторення подібних випадків в подальшій роботі, буде ставитись питання про його перебування на займаній посаді (а.с.12).

В пояснювальній записці від 29 вересня 2016 року з приводу знайдених документів ОСОБА_2 пояснив, що бланки з печатками фірм зберігались у шухляді по тій причині, що їх залишили в нього на столі клієнти та були прислані поштою. Бланки з печатками підприємств були залишені по причині заміни печатки (а.с.44). На підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи був долучений конверт, без печатки вхідної кореспонденції підприємства (а.с.72).

У зв'язку з оголошеною позивачу доганою та відповідно до пункту 3 розділу «Порядок позбавлення премій» Положення про преміювання керівних працівників, спеціалістів, службовців, лісової охорони за основні результати господарської діяльності на 2016 рік, затвердженої директором ДП «Попільнянське лісове господарство», ОСОБА_2 не була нарахована премія у вересні 2016 року.

Відповідно до копії Наказу № 469 від 26 грудня 2016 року, виданого державним підприємством «Попільнянське лісове господарство», «Про зняття дисциплінарних стягнень», у зв'язку з досягненням позитивних результатів в роботі працівниками підприємства, до яких були застосовані дисциплінарні стягнення (догана) та які проявили себе як сумлінні працівники, а також недопущення ними порушень трудової дисципліни, у відповідності до частини другої статті 151 КЗпП України, наказано зняти накладені в 2016 році наказами по ДП «Попільнянське ЛГ» дисциплінарні стягнення (догана) з працівників підприємства, в тому числі із ОСОБА_2 - менеджер (управитель) із збуту (наказ № 346 від 29 вересня 2016 року). (а.с.34-38).

Відповідно до довідок Попільнянської ЦРЛ від 24 січня 2017 року та повідомлення Попільнянської центральної районної аптеки № 58, вих. № 3 від лютого 2017 року, ОСОБА_2 07 листопада 2016 року звертався до лікаря терапевта Попільнянського ЦПМСД та йому було призначено лікування, на яке останнім ,у зв'язку з придбанням ліків було витрачено 601 грн. (а.с.81-83).

Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Зі змісту ст. 147 КЗпП України вбачається, що єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Наявність вини є обов'язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Згідно положень статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Нормами статті 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Під час розгляду справи було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Богунського райсуду м.Житомира 22.09.2016 року в ДП «Попільнянське лісове господарство» було проведено обшук документів по відпустку лісопродукції по іноземним фірмам «Осуна Холдінг» та «Трайд Холдінг». Під час обшуку у верхній шухляді столу, яким користувався позивач ОСОБА_2 були знайдено чисті аркуші паперу з відтисками печаток даних фірм. На підставі обшуку було складено протокол обшуку, згідно якого були вилучені чисті аркуші паперу з відтисками печаток іноземних фірм, лист із чорновими записами та екземпляри для відправки на 115 аркушах, також було вилучено портативний комп'ютер та системний блок для проведення судово-технічної експертизи. Відповідачем були відібрані у позивача письмові пояснення з даного приводу і вказані обставини стали підставою для застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Попільнянське лісове господарство», пп. «е» пункту 1 розділу ІІІ «Основні обов'язки працівника» зазначено, що працівники ДП «Попільнянське лісове господарство» зобов'язані: дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей та документів, пунктом 2 розділу VІІІ Правил встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки одне із наступних стягнень: 1) догана; 2) звільнення (а.с.53-61).

Таким чином позивач ОСОБА_2 порушив Правила внутрішнього трудового розпорядку, а саме: допустив порушення порядку зберігання документів, а керівництвом підприємства дотриманий порядок при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності та враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п'ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що позивачем не доведено належними доказами відсутність вчинення порушення посадових обов'язків, а надані відповідачем докази свідчать про те, що ОСОБА_2 дійсно було допущено вказане порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, при цьому відповідачем було дотримано вимоги закону при накладенні дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для оспорювання накладеного стягнення у виді догани та визнання незаконним наказу.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимоги щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу преміальні кошти за вересень 2016 року, оскільки вона є похідною вимогою від первісної щодо оспорення наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Нормою ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно положень ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова і моральна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам чи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під час розгляду справи позивачем на обґрунтування завданої йому шкоди, додано до матеріалів справи докази його звернення у листопада 2016 року до лікаря - терапевта та довідку про вартість ліків, які були призначені у зв'язку із захворюванням, але вказані обставини не є підставою для стягнення з відповідача шкоди, оскільки для її відшкодування необхідно три складові - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим, позивачем не доведено належними доказами наявність порушення зі сторони відповідача законодавства про працю та безпосередніх прав ОСОБА_2, на підставі, яких у останнього виникло право на відшкодування майнової та моральної шкоди, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду відповідачем не надано. При вирішенні даної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, правильно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2018 року.

Головуючий: Судді: