Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(спрощене провадження)

Справа № 695/1794/18

номер провадження 2/695/989/18

05 жовтня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 15.11.2017р. приблизно о 07-30 год. в м. Золотоноша на перехресті вулиць Пушкіна-Піддубного з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого є СТОВ «Пальміра» не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, за кермом якого був позивач, чим порушив п.п. 16.11 ПДР України та здійснив зіткнення із вказаним автомобілем. Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП визнана постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.01.2018р. про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили. У результаті пригоди автомобіль Opel отримав значні технічні пошкодження. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобіля ЗАЗ Lanos була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5139232. Страховиком не проводилось відповідного дослідження, тому за зверненням позивача ПП «Консультант» надано незалежну оцінку у визначенні ринкової вартості автомобіля після пошкодження та вартості матеріальних збитків після ДТП. Відповідно до висновку проведеного дослідження від 26.12.2017р. ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 113262,00 грн., вартість матеріальних збитків становить 28428,00 грн. Згідно акту виконаних робіт від 19.01.2018р., що проводились ФОП ОСОБА_3, вартість таких робіт по ремонту пошкодженого автомобіля Opel склала 33570,00 грн.. Страховою компанією здійснено виплати в розмірі 18735,97 грн., що не покривають фактичних витрат по ремонту автомобіля, які поніс ОСОБА_1, тому позивач просив стягнути з відповідача 14834,03 грн. розмір невідшкодованих матеріальних витрат. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., яка полягала у негативних наслідках немайнового характеру, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях.

Ухвалою суду від 23.06.2018 року призначено спрощений розгляд справи без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у повному обсязі, також просив проводити розгляд справи з викликом сторін.

23.07.2018 року судом винесено ухвалу про проведення спрощеного розгляду справи з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що його довіритель позовні вимоги не визнає, зазначив, що до суду надано лише висновок, хоча єдиним документом є звіт про оцінку. Оцінювач ОСОБА_6 не є судовим експертом. На огляді автомобіля був присутній атестований експерт та сам позивач. Відносно акту виконаних робіт, то з акту неможливо встановити, що цей акт складений саме за ремонт спірного автомобіля та відсутні докази, що виконані роботи саме по цьому автомобілю. Моральну шкоду вважав необґрунтованою та не підтвердженою жодними доказами, так як в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності у позивача сімї та роботи, зміни розпорядку робочого дня.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 15.11.2017р. приблизно о 07-30 год. в м. Золотоноша на перехресті вулиць Пушкіна-Піддубного з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого є СТОВ «Пальміра» не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, за кермом якого був позивач, чим порушив п.п. 16.11 ПДР України та здійснив зіткнення із вказаним автомобілем.

У відповідності до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.01.2018 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.11.2017 року, о 07 год. 30 хв., за участю автомобіля ОСОБА_7 , д.н.з. НОМЕР_3 та ЗАЗ ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_4. Вказана постанова суду вступила в законну силу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5139232, на момент скоєння вказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміра» («Придніпровський Край»), як власника автомобіля, застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Як вбачається з матеріалів справи доданих до відзиву, 16.11.2017р. СТОВ «Пальміра» (перейменовано на СТОВ «Придніпровський край»), яке є власником автомобіля НОМЕР_5 було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до Черкаської філії ПрАТ «УПСК» за реєстраційним номером 1049.

Згідно п.34.2. ст. 34 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках передбачених ст. 41 цього закону, - МТСБУ) зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На виконання положень вищезазначеного закону, 23.11.2017р ПрАТ «УПСК» направило свого представника для огляду пошкодженого автомобіля позивача. У результаті даного огляду складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, в якому зазначено деталізований перелік пошкоджень, з якими позивач погодився, та який засвідчений особистим підписом позивача. Позивач ані в момент складання акту, ані після того не висловив до акту жодних зауважень.

За результати огляду транспортного засобу була проведена ремонтна калькуляція №5358 від 20.12.2017р., вартість відновлюваного ремонту за якою складає 45256,37 грн., що з урахуванням коефіцієнту зносу, становить 18735,97 грн.

19.01.2018р. позивач надав заву про страхове відшкодування, за якою страхова компанія провела розрахунок страхового відшкодування та 13.02.2018 року сплатила позивачеві кошти у сумі 18735,97 грн., що стверджується платіжним дорученням №265 від 13.02.2018 року. Позивач порядок нарахування та суму страхового відшкодування не оспорював, а отже збитки позивача були повністю покриті страховиком.

Не відповідає дійсності твердження позивача, що страховиком не проведено відповідного дослідження вартості автомобіля після пошкодження та вартості матеріальних збитків після ДТП.

Відповідно до п.34.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач мотивує вартість матеріальних збитків, що завдані його транспортному засобу незалежною оцінкою, проведеною за його зверненням ПП «Консультант» 26.12.2017 року, та Актом виконаних робіт від 19.01.2018 року, що проводились ФОП ОСОБА_3

Однак, висновок із звіту від 26.12.2017 року про проведення незалежної оцінки взагалі не містить відомостей про те, на якій підставі була проведена оцінка, хто був присутній при проведенні оцінки, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав, тощо.

Також суду не надано доказів, що ОСОБА_6 - оцінювач ПП «Консультант», який виконував за замовленням позивача звіт про проведення незалежної оцінки, є атестованим судовим експертом, матеріали справи не містять.

Крім того, в наданій позивачем копії акту виконаних робіт від 19.01.2018 року зазначено наступне: «Виконавець» виконав наступні роботи по ремонту автомобіля ОСОБА_7», що не дає підстави вважати, що роботи здійснювалися саме по ремонту автомобіля ОСОБА_7 СА2387ВВ, зіткнення з яким здійснив відповідач.

З іншої сторони, позивач не надав належних і допустимих доказів того, що виконані ремонтні роботи повязані саме з пошкодженням у ДТП від 15.11.2017р.

Отже, позивачем не доведений розмір завданої йому матеріальної шкоди, а також факт проведення відновлюваних робіт стосовно саме автомобіля, який був пошкоджений у ДТП, оскільки актом виконаних робіт від 19.01.2018р., який доданий до позовної заяви, не міститься ідентифікаційних ознак автомобіля, ремонт якого був здійснений (державний номер, номер шасі, колі, рік випуску та інш.).

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження сплати ФОП ОСОБА_3 коштів за ремонт автомобіля 33570,00 грн.

Що стосується заявленої позивачем суми моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне, відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні жодні докази, які могли б підтвердити заявлену позивачем моральну шкоду у розмірі 5000.00 грн. Так позивач зазначає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу в нього були душевні хвилювання, що впливало на відносини в його сімї та роботі. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази взагалі наявності у позивача сімї, місця роботи, зміни розпорядку робочого дня, тощо.

Таким чином суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належного обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивачу.

За вказаних вище обставин суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено повністю, а сам позивач є інвалідом другої групи, що стверджується пенсійним посвідченням № та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд витрати по оплаті судового збору залишає за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 1166-1167,1172,1194, ЦК України та ст. 10,141,264,265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 09 жовтня 2018 року.