Справа №2-4773/04
Провадження№ 4-с/266/14/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - Сараєва І.А.,

при секретарі - Нетреба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

заінтересовані особи Приморський ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Алдунової А.С. від 27 березня 2018 року у виконавчому провадженні про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у відділі перебуває ВП № 43182428 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4773 від 22.04.2014р., який виданий Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Оскільки з березня 2014р. він не має постійної роботи то сплату аліментів він проводить за допомогою своєї матері, або поштовим переказом, у зв'язку з чим, виник спір з розміру заборгованості по аліментам, який дотепер розглядається в Приморському районному суді м. Маріуполя, рішення по справі не винесено. 21.04.2018р. він прибув до України з РФ, де працював, а 29.04.2018 р. його мати надала поштовий конверт із спірною постановою, у зв'язку з чим, строк подання скарги до суду ним пропущений з поважних причин. Крім того, право виносити постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 07.12.2017р. Закон, який погіршує положення особи, не має зворотної дії в часі. Враховуючи наведене, просить суд поновити йому строк на оскарження, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Приморського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Алдунової А.С. від 27 березня 2018 року про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Представник заявника ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою вимоги скарги підтримала, зазначила, що з 07.12.2017р. по день винесення постанови пройшло лише 3 місяці, а не шість, як передбачено законом, просила справу розглянути у її відсутність, скаргу просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явилася.На підставі ч.2 ст. 450 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомлений належним чином про час розгляду скарги до суду не з'явився, надав письмові заперечення на скаргу, у задоволенні скарги просив відмовити, останнім листом рішення у справі просив прийняти на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений. Суд приходить до висновку, що причини пропуску строку на оскарження вищевказаної постанови поважні, тому ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Приморському ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження №43182428 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4773 від 22.04.2014р., який виданий Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

27 березня 2018 року державним виконавцем Приморськоговідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Алдунової А.С. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа винесено постанову, якою було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1, у праві виїзду за межі України (а.с. 5-7).

Відповідно до п.1 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів,сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців,державний виконавець виносить вмотивованіпостанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, в редакції закону від 07.12.2017 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав законної сили 06.02.2018 року.

Відповідно довимог ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,крім випадків,коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Отже на час винесення постанови державним виконавцем Алдуновою А.С. 27.03.2018 року заборгованість по аліментам ОСОБА_1 становить один місяць, сукупний розмір якої не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Тобто, з моменту набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» - 06.02.2018 року, до часу винесення постанови не сплинуло 6 місяців, і державним виконавцем враховано заборгованість лише за період з 6 лютого 2018 року до 27.03.2018 року. Отже, відсутня заборгованість сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Таким чином постанова винесена передчасно.

Судом також встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя перебуває цивільна справа №266/2204/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення уплати аліментів та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморського відділу ДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про визначення суми заборгованості по аліментах, а тому наявний спір про суму заборгованості по аліментам.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема: верховенства права, законності, справедливості.

Відповідно довимог ч.2ст.451ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження дій державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи Приморський ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Алдунової А.С. щодо ухвалення постанови ВП № 43182428 від 27.03.2018 року про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментам у повному обсязі і скасувати постанову ВП № 43182428 від 27.03.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Сараєв І. А.