АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/242/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1981/18Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

14 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі судді Бондаревської С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого розпорядника майна Колективного підприємтсва залізобетонних виробів-2

ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Колективного підприємтсва залізобетонних виробів-2 про стягнення заробітної плати, середнього заробітку, індексу інфляції, 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, арбітражний керуючий розпорядник майна КП "ЗБВ-2" ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку надіславши 28 липня 2018 року апеляційну скаргу до місцевого суду /т. 2 , а.с. 4-27/. Окрім того, скаржником надано клопотання про визнання поважним пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2016 року та відновлення пропущенного з поважних причин процесуального строку /т. 2 , а.с. 2-3/. В обґрунтування поважності причин апелянт зазначав, що 24 липня 2018 року вперше дізнався про те, що на виконанні Автозаводського ВДВС міста Кременчука перебуває виконавче провадження №56720646 по виконанню виконавчого листа №524/242/16-ц виданого 11 серпня 2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення заборгованості по заробітній плати з КП "ЗБВ-2" на користь ОСОБА_3, та був позбавлений процесуального права на захист інтересів кредиторів у справі про банкрутсво КП "ЗБВ-2". В той же час, з матеріалів справи вбачається, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до КП "ЗБВ-2" ухвалено 02 серпня 2016 року /т. 1 а.с. а.с.216-217/. При цьому, арбітражний керуючий ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи особисто /т.1 а.с. 223/. 26 серпня 2016 року копію оскаржуваного рішення вручено представнику КП "ЗБВ-2" /т.1 а.с. 221/. Окрім того, копія вищевказаного судового рішення отримана ОСОБА_2 особисто 30 серпня 2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення /т. 1 а.с. 222/.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Згідно ч.2 ст. 358 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду апеляційної інстанції) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Як вбачається з матеріалів справи, апелянт був обізнаний про існування оскаржуваного судового рішення, разом з тим, процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним законодавством не скористався. При цьому, доказів на підтвердження наявності обставин визначених, п.1, п. 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, що виключають можливість відмови у відкритті апеляційного провадження заявником не надано. На підставі викладеного, зважаючи на те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання арбітражного керуючого розпорядника майна Колективного підприємтсва залізобетонних виробів-2 ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого розпорядника майна Колективного підприємтсва залізобетонних виробів-2 ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 серпня 2016 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Суддя апеляційного суду

Полтавської області /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя: С.М.Бондаревська