РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1690/18

15 серпня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05.05.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

В звязку із збільшенням мінімального розміру аліментів на одну дитину та витрат на утримання дітей, змушена була звернутися до суду з даним позовом. З врахуванням того, що відповідач продовжує сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, будь-якої додаткової матеріальної допомоги дітям не надає, діти перебувають на повному її утриманні, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Костопільського районного суду.

Ухвалою Костопільського районного суду від 18.07.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 07.08.2018 року відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 500 грн. на утримання кожної дитини, оскільки сплачувати аліменти в більшому розмірі немає можливості, так як є обмежено працездатним, інвалідом третьої групи, має постійний дохід в розмірі 1452 грн. Крім того, на утриманні має матір пенсіонерку та сина від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якого щомісячно сплачує 200 грн.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №171477, виданим 03.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №203015, виданим 10.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. В свідоцтвах про народження дітей відповідач записаний батьком.

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сімї №566, виданою 25.04.2018 року Підлужненською сільською радою Костопільського району, Рівненської області та перебувають на повному її утриманні.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05.05.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Як вбачається з поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕК №137492, виданою Рівненською міжрайонною спеціалізованою психоневрологічною МСЕК, пенсійним посвідченням №, виданим 08.06.2010 року Пенсійним фондом України, епікризом №2758, виданим Костопільською центральною районною лікарнею Костопільської районної ради Рівненської області, епікризом №740, виданим Костопільською центральною районною лікарнею Костопільської районної ради Рівненської області. Крім того, на утриманні має матір пенсіонерку та сина від першого шлюбу на утримання якого щомісячно сплачує 200 грн. Відповідно до заключення МСЕК йому протипоказана важка фізична праця і тому він обмежений в працевлаштуванні, має постійний дохід в розмірі 1452 грн. Відповідач не заперечує стосовно збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак просить визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання кожної дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 липня 2018 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1559 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1944 грн.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує інтереси та матеріальне становище дітей, які проживають з матірю та перебувають на повному її утриманні, матеріальне становище відповідача, стан його здоровя, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, (13.09.1981 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МЮ 336765, виданий Костопільським РС УДМС України в Рівненській області) відповідно до рішення Костопільського районного суду від 05.05.2015 року на користь ОСОБА_1, (24.06.1989 р. н., жительки с. Велика Любаша, вул. Лісна, 2, Костопільського району, Рівненської області, паспорт серії МЮ 093255, виданий 10.05.2006 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 25.06.2012 р. н. в твердій грошовій сумі в розмірі 972 (девятсот сімдесят дві) грн. та ОСОБА_4, 25.12.2013 р. н. в твердій грошовій сумі в розмірі 779 (сімсот сімдесят девять) грн. 50 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (13.09.1981 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МЮ 336765, виданий Костопільським РС УДМС України в Рівненській області) в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька с. Велика Любаша, вул. Лісна, 2, Костопільський р-н, Рівненська обл.), паспорт серії МЮ 093255, виданий 10.05.2006 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач:

ОСОБА_2, (житель ІНФОРМАЦІЯ_5, Рівненська обл.), паспорт серії МЮ 336765, виданий Костопільським РС УДМС України в Рівненській області.

Повне рішення складено

17 серпня 2018 року

СуддяОСОБА_6