Справа № 236/2068/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря - Колесник О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в липні 2018 року подано позов до ОСОБА_3 міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує такими обставинами. 10.04.2014 року померла ОСОБА_5, якій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Трудовій, 15 в м. Лиман Донецької області. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - чоловік та батько позивачів. ОСОБА_6 помер 02.05.2016 року та за життя не оформив належним чином своїх спадкових прав на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку приватизованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Трудовій, 15 в м. Лиман Донецької області. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиними спадкоємями за законом є позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який відмовився від спадщини.

Однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на сьогодні позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку приватизованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Трудовій, 15 в м. Лиман Донецької області, оскільки у позивачів відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджували право власності спадкодавця на нерухоме майно. З метою оформлення спадкових прав позивачі у лютому 2017 року звертались до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Донецької області. Державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд і 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0391 га, які розташовані в місті Лиман, Донецької області, вул. Трудова, 15, на імя померлого ОСОБА_6. З огляду на це, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають за необхідне звернутись до суду за захистом своїх майнових прав.

Для участі в судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не прибули, однак надала заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов повністю. (а.с. 46,47)

Відповідача ОСОБА_3 міську раду Донецької області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак представник відповідача для участі в судовому засіданні не прибув, натомість відповідачем надана письмова заява про розгляд справи без участі такого представника, заперечень проти позову відповідачем не висунуто. (а.с. 58,59).

Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наданого позивачами свідоцтва про смерть серії І-НО № 757076, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 11.04.2014 року, 10.04.2014 року в місті ОСОБА_8 (колишня назва - місто ОСОБА_8) Донецької області померла ОСОБА_5 (а.с. 33), якій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Трудовій, 15 в м. Лиман Донецької області (а.с. 25).

Після смерті ОСОБА_5 спадщину фактично прийняли її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 1/2 частці житлового будинку та 1/2 частці приватизованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по вул. Трудовій, 15 в м. Лиман Донецької області. (а.с. 19).

ОСОБА_6 за життя не оформив належним чином своїх спадкових прав та помер 02.05.2018 року в місті Лиман Донецької області (свідоцтво про смерть серії І-НО № 942939, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 04.05.2016 року (а.с. 34)).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на його майно.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у лютому 2018 року звертались до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для видачі свідоцтв про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд і 1/2 частка земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0391 га, які розташовані в місті Лиман, Донецької області, вул. Трудова, 15. Державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлого ОСОБА_6 (а. с. 13). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем чи представником позивача в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Ст. 1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 269-270,1219 ЦК України право власності померлої ОСОБА_5 не є таким, що нерозривно пов`язане з її особою, а отже, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, ОСОБА_6 віднесений до числа спадкоємців перщої черги після смерті ОСОБА_5, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно зі ст. 1261 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через відсутність належного оформлення права власності на нерухоме майно померлого ОСОБА_6 позбавлені можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже їх право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Керуючись ст. 1216, 1217, 1220, 1222,1258,1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст.2,5,10-13, 81, 258-273,315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Донецької області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (яка народилась 05.07.1959 року в м. Красний Лиман Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 (яка померла 10.04.2014 року в м. Лиман (колишня назва - м. Красний Лиман) Донецької області) та ОСОБА_6 (який помер 02.05.2016 року в м. Лиман Донецької області), на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 2/6 частки приватизованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд кадастровий № :01:002:0281, що розташовані в місті Лиман, Донецької області, вул. Трудова, 15.

Визнати за ОСОБА_2 (яка народилась 20.03.1978 року в м. Красний Лиман Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 (яка померла 10.04.2014 року в м. Лиман (колишня назва - м. Красний Лиман) Донецької області) та ОСОБА_6 (який помер 02.05.2016 року в м. Лиман Донецької області), на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 1/6 частки приватизованої земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд кадастровий № :01:002:0281, що розташовані в місті Лиман, Донецької області, вул. Трудова, 15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -