Справа №752/9043/17
Провадження № 2/752/1091/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.08.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.

з участю секретаря Якушко Т.А,,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про припинення поруки,

в с т а н о в и в:

у травні 2017 року представник позивача - адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати припиненими правовідносини за договором поруки №380/41/08-Пор від 01.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк».

В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 01.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №380/41/08-Пор, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язалась перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором №380/246/08-А від 01.02.2008 року.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі відповідати за невиконання зобов'язань, що випливають з укладених договорів, зокрема обов'язку щодо повернення кредиту, виплати процентів, комісій, неустойки (штрафів та пені), в розмірі та в порядку, визначених Договором.

Позивач зазначає, що останній платіж за кредитним договором було сплачено ОСОБА_3 у 2009 році.

24.07.2014 року рішенням Третейського суду позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було задоволено у повному обсязі, однак, в подальшому воно скасовано Дніпровським районним судом м. Києва.

Оскільки, в договорі поруки не встановлено строк її дії, але при цьому строк основного зобов'язання встановлено в договорі кредиту, то до вказаних правовідносин слід застосувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки Кредитор не пред'явив вимог до Поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, з викладених підстав.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №380/41/08-Пор, на забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору №380/246/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 01.02.2008 року.

Відповідно до п.1.1. цього Договору Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником його обов'язків, що випливають з укладених між Позичальником та Кредитором Договору кредиту №№380/246/08-А на купівлю автотранспортних засобів від 01.02.2008 року (Договір кредиту-1) та Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №380/247/08-АКрЛ від 01.02.2008 року (договір кредиту-2).

Згідно п.1.2.1., 1.2.5. Договору поруки зміст та розмір забезпечених порукою зобов'язань: повернення Позичальником Кредиту-1, отриманого за Договором кредиту-1 з кінцевим терміном повернення останньої його частини не пізніше 31.01.2015 року; повернення Позичальником Кредиту-2, отриманого за Договором кредиту-2, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 31.10.2014 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні судом встановлено, що кінцевий строк виконання основного зобов'язання за Договором кредиту-1 - 31.01.2015 року, а за Договором кредиту-2 - 31.10.2014 року.

Посилання представника відповідача на п.6.6. Договору поруки, відповідно до якого, всі права та обов'язки Сторін за цим Договором виникають з моменту укладення цього Договору та припиняються повним виконанням забезпечених порукою зобов'язань, а тому, оскільки зобов'язання забезпечені порукою не виконані належним чином, порука не може бути визнана припиненою, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі № 61-5541св18.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Договором поруки, укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання всіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено су3дом і це підтверджується довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» № 04.22-08/96-1501 від 20.02.2018 р. (а.с. 61) останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 15.06.2011 р.

Строк виконання основного зобов»язання встановлений в кредитному договорі № 380/246/08-А , а саме 31.01.2015 р. та Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 380/247/08-АкрЛ від 01.02.2008 р. - 31.10.2014 р.

Оскільки представником відповідача не надано суду належних доказів звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у строки, передбачені ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що кредитором пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання припиненими правовідносин за договором поруки №380/41/08-Пор підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про припинення поруки задовольнити.

Визнати правовідносини за договором поруки № 380/41/08-Пор від 01.02.2008 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, припиненими.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, м.Київ, вул.Ковпака, буд.29) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя