Справа № 405/4498/17
Провадження № 2-з/405/52/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву представника позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України до ОСОБА_3, третя особа державне підприємство «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 405/4498/17, провадження 2/405/1053/17, за позовом ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України до ОСОБА_3, третя особа державне підприємство «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, в якому (позові) позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь державного підприємства «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 147183,54 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді директора ДП «Кіровоградстандартметрологія» допустив незаконні звільнення працівників підприємства, що мали правові наслідки у вигляді їх поновлення на роботі в судовому порядку та завдання підприємству збитків у вигляді стягнення з підприємства середньої заробітної плати за час вимушених прогулів на підставі судових рішень про поновлення на роботу на загальну суму в розмірі 147183,54 грн., які ДП «Кіровоградстандартметрологія» виплатила незаконно звільненим працівникам (працівнику ОСОБА_4 - 31114,90 грн., ОСОБА_5 - 30707,48 грн. та 85 361,16 грн.).

Ухвалою суду від 19.10.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою від 26.06.2018 року за вих. № 2434-03/353, зареєстрованою в суді 02.07.2018 року за вх. № 16621, про забезпечення вищевказаного позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_3 кошти у розмірі 150 000 грн., а за відсутності коштів - шляхом накладення арешту на будь-яке виявлене державним виконавцем майно, зазначивши в обґрунтування поданої заяви наступне.

Згідно з даними електронної декларації поданої ОСОБА_3 після звільнення у відповідача наявні вісім обєктів нерухомого майна, при цьому, відповідно до довідки № 127055354 (сформованої 11.06.2018 року) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 відсутні два обєкти нерухомості в порівнянні з поданою декларацією, а саме: земельні ділянки загальною площею 1000 кв. м. та 700 кв. м., що обєктивно може свідчити про відчуження ОСОБА_3 зазначених земельних ділянок. Крім того, представник позивача зазначає про те, що ОСОБА_3 ігнорує вимоги статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої рішення суду обовязкове до виконання, внаслідок чого збільшився розмір виплати вимушеного прогулу працівнику ОСОБА_5 на 85361,16 грн. Таким чином, на думку Мінекономрозвитку, ігнорування ОСОБА_3 Основного Закону та відчуження обєктів нерухомості матиме місце і у випадку задоволення позову Мінекономрозвитку, що на думку позивача свідчить про те, що ОСОБА_3 може ухилятися від виконання майбутнього рішення суду та чинитиме перешкоди при його примусовому виконанні, в звязку з чим позивач просить суд накласти арешт на кошти, належні ОСОБА_3 у розмірі 150000 грн., що відповідає сумі заявленого позову та сплаченому ОСОБА_1 розміру судового збору, а за їх відсутності на будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

В судовому засіданні 11.07.2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_2 у розгляді заяви про забезпечення позову було оголошено перерву для надання часу стороні позивача для підготовки уточнення до заяви про забезпечення позову.

Від представника позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України за довіреністю ОСОБА_6 до суду надійшло письмове пояснення від 12.07.2018 року за вих. № 2432-03/1199, зареєстроване в суді 12.07.2018 року за вх. № ЕП-2968/18-Вх, до заяви про забезпечення позову у справі, в якому представник позивача посилаючись на те, що частина нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3,- на території окупованого району Донецької та Луганської областей, а інша частина нерухомого майна не має грошової оцінки або її вартість є значно меншою ніж ціна позову, - просив суд задовольнити заяву ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності будинок загальною площею 183,6 кв. м., який розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (теперішня назва міста Кропивницький), вул. Кропивницького, будинок № 81, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 36370658, який (будинок) є найбільшим за розміром обєктом власності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_2 в судовому засіданні 11.07.2018 року, зваживши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову від 26.06.2018 року (вих. № 2434-03/353) та уточнюючі поясненні до вказаної заяви від 12.07.2018 року (вих. № 2432-03/1199), дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, відповідно до п.п. 4, 10 розяснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Більш того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, при цьому, згідно з ч. 3 зазначеної статті, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно чи продати його.

Надаючи оцінку обґрунтованості твердження позивача про необхідність забезпечення позову у справі, як заходу виконання судового рішення в майбутньому, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що обсяг нерухомого майна, яке зазначене відповідачем у Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 за 2017 рік (вид «після звільнення») зменшився в порівнянні з даними про належність відповідачу нерухомого майна за інформацією № 127055354 сформованою 11.06.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зокрема, дані вищевказаних документів свідчать про відчуження або про інше припинення права власності відповідача у 2018 році земельних ділянок загальною площею 1000 кв. м. та 700 кв. м.

Таким чином, зазначені позивачем обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, які підтверджені документально, в повній мірі обґрунтовують необхідність в застосуванні виду забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно відповідача, який (вид забезпечення позову) просить застосувати позивач, при цьому, суд також враховує, що заява позивача містить належно обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, з аналізу положень статей 151, 152 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача).

З матеріалів цивільної справи № 405/4498/17 (провадження № 2/405/1053/17) вбачається, що позивач ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа державне підприємство «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», ціна якого (позову) становить 147183,54 грн., окрім того, позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3007,76 грн.

З наданих представником позивача до заяви про забезпечення позову матеріалів судом встановлено, що відповідно до інформації № 127055354 (сформованої 11.06.2018 року) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) (далі - Інформація № 127055354), за відповідачем дійсно зареєстровано право приватної власності на будинок загальною площею 183,6 кв. м., який розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (теперішня назва міста Кропивницький), вул. Кропивницького, будинок № 81, реєстраційний номер майна 36370658, без зазначення вартості вказаного будинку.

Крім того, інформація про вищевказаний будинок міститься в Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 за 2017 рік (вид «після звільнення») (далі - Декларація) також без зазначення як вартості на час набуття так і вартості за останньою оцінкою, що позбавляє суд обєктивно оцінити співмірність ціни заявленого позову вартості майна на яке позивач просить накласти арешт як захід забезпечення позову.

При цьому, судом відзначається, що відповідно до Інформації № 127055354 відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,045 га, (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (теперішня назва міста Кропивницький), вулиця Чорновола Вячеслава, земельна ділянка 2-г (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), вартість якої на дату набуття 30.12.2014 року відповідно до даних Декларації становила 155855, на підставі чого, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту саме на вказану земельну ділянку, вартість якої максимально наближена до розміру ціни позову може забезпечити реальне виконання судового рішення в разі прийняття його на користь позивача, якщо суд за наслідками розгляду цивільної справи прийде до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи роз`яснення пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, приймаючи також до уваги, що між сторонами існує спір з приводу якого заявлено позов ціна якого становить 147183,54 грн., враховуючи також, що до вирішення спору в суді існує обґрунтована підозра відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна, що свідчить про наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду, на підставі чого та з урахуванням вимог розумності та справедливості, забезпечення збалансованості інтересів учасників справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, та вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову, застосувавши захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на обєкт нерухомого майна - земельну ділянку площею 0,045 га, (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (теперішня назва міста Кропивницький), вулиця Чорновола Вячеслава, земельна ділянка 2-г (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01), яка на праві приватної власності зареєстрована та належить відповідачу ОСОБА_3 (частка власності: 1/1).

При цьому, обставин, передбачених ч.ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України, які б перешкоджали застосування такого виду забезпечення позову, чи обставин, які б свідчили про порушення прав інших осіб, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, - судом не встановлено.

Разом з тим, з метою недопущення порушення майнових прав відповідача останньому слід розяснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим чи скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представникапозивача ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 405/4498/17, провадження 2/405/1053/17, за позовом ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України (ЄДРПОУ: 37508596, місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 12/2, м, Київ, 01008) до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Кропивницького, 81, м.Кропивницький, 25006), третя особа державне підприємство «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 405/4498/17, провадження 2/405/1053/17, за позовом ОСОБА_1 економічного розвитку і торгівлі України (ЄДРПОУ: 37508596, місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 12/2, м, Київ, 01008) до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Кропивницького, 81, м.Кропивницький, 25006), третя особа державне підприємство «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, - шляхом накладення арешту на обєкт нерухомого майна - земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :20:165:0034) площею 0,045 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (теперішня назва міста Кропивницький), вулиця Чорновола Вячеслава, земельна ділянка 2-г, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер: 2917 від 30.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дата постановлення та підписання ухвали суддею 13.07.2018 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8