Справа № 329/616/18
Провадження № 2/329/232/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 2016 року позивач та відповідач проживали разом. Сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також позивач виховує двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. З лютого 2018 року сторони проживають окремо, так як спільне життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач здоровий, інших аліментних зобовязань не має, матеріальну та грошову допомогу в добровільному порядку не надає.

У підготовчому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, просив його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивач та відповідач з 2016 року проживали спільно. Сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖС № 321080, виданого 07.09.2016 Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Також позивач виховує двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖС № 269428, виданого 09.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Запорізькій області, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 173777, виданого 17.05.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції у Запорізькій області.

З лютого 2018 року сторони проживають окремо.

На теперішній час діти проживають разом із позивачем. Факт проживання дітей з матірю, підтверджується копією довідки про склад сім'ї позивача, виданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №3121 від 13.07.2018.

Факт перебування ОСОБА_3 на утриманні позивача також підтверджується копією довідки, виданою виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №3122 від 13.07.2018.

Як зазначила позивач, відповідач є здоровим, інших аліментних зобовязань не має, батьки на його утриманні не перебувають.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх розяснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивача і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матірю, оскільки кошти витрачені на дитину повинні бути достатніми для забезпечення її гармонійного розвитку, факт перебування на утриманні позивача ще двох неповнолітніх дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, матеріально забезпеченим. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 (десять) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 16 липня 2018 року.

Надані 05.09.2018 відповідачем копії письмових доказів суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3, 8, 9 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, оскільки відповідачем докази подані 05.09.2018 - не у встановлений законом строк, а також у матеріалах справи відсутнє підтвердження надсилання копій таких доказів позивачу, то суд не приймає до уваги докази надані відповідачем.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 16 липня 2018 року по 15 серпня 2018 року включно.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 141, 280-282, 354, 430Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, Запорізька область, Чернігівський район, смт Чернігівка, вул.Українська,223, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, Запорізька область, Чернігівський район, с.Чернігово-Токмачанськ, вул.Південна,6, про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 (одна четверта) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 (десять) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (три пятдесят дві) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць за період з 16 липня 2018 року по 15 серпня 2018 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складений 10 вересня 2018 року.

Суддя А.В.Богослов