Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/8738/2018

провадження № 2/755/4996/2018

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», про відшкодування матеріальних збитків, завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ СК «ПЗУ Україна») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача страхового відшкодування в сумі 7 328,94 грн. в порядку регресу, яке було виплачене позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю відповідача ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.08.2015 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_1 на вул. Будівельників, 35, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не надала перевагу у русі іншому автомобілю, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року відповідача визнано винною у вчиненні ДТП від 03.08.2015 року. Автомобіль «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було забезпечено в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до договору страхування АМ.098123. На підставі Рахунку №УКК3004279/ від 07.08.2015 року та страхового акту № UA26/L01/01 від 02.09.2015 року позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 7 328,94 грн., за наслідками чого позивачем отримано право вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні ДТП, щодо стягнення суми понесеного позивачем відшкодування, що є предметом спору.

14 червня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», про відшкодування матеріальних збитків, завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Віідповідач ОСОБА_1 та представник третьої особи ПрАТ «СК «Нова», не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а третя особа - правом подачі пояснень щодо предмету спору у встановлений ухвалою суду від 14 червня 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 03.08.2015 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_1 на вул. Будівельників, 35, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не надала перевагу у русі іншому автомобілю, в результат чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, за наслідками чого транспортний засіб «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, що підтверджено Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 71445253 від 15.09.2015 року та Довідкою про пошкодження транспортних засобів від 03.082015 року. (а.с. 30; 31)

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.09.2015 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2015 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час руху допустила порушення п.п. 1.5, 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху. (а.с. 50)

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 49)

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як убачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2015 року автомобіль «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, було забезпечено ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.098123 строком дії з 29.05.2015 року до 28.05.2016 року. (а.с. 24; 25-29)

05.08.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО, відповідно до якої страхувальник повідомляє страховика про настання страхового випадку від 03.08.2015 року. (а.с. 32-34)

За даними Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1491/15 від 07.08.2015 року, складеного оцінювачем ТОВ «СОС Сервіс Укрїна», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_2, становить 10 178,91 грн. (а.с. 36-46)

Згідно Рахунку №УКК3004279/ від 07.08.2015 року та страхового акту № UA26/L01/01 від 02.09.2015 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатив страхувальнику ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 7 328,94 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 35342 від 03.09.2015 року. (а.с. 46; 55; 56)

15.08.2016 року представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернувся до ПрАТ СК «Нова», яким на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було забезпечено транспортний засіб «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, із письмовою регресною вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7 328,94 грн. (а.с. 51; 52; 57)

16.03.2017 року представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернувся до ОСОБА_1 із письмовою регресною вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7 328,94 грн. (а.с. 53; 54)

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ СК «ПЗУ Україна» правомірно заявлено вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 328,94 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15).

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», про відшкодування матеріальних збитків, завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993,1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», про відшкодування матеріальних збитків, завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрована: АДРЕСА_1), на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, , МФО 300528, п/р 0018 в АТ «ОТП Банк») кошти в сумі 7 328,94 грн. та судові витрати в сумі 1 762 грн., а всього на загальну суму 9 090 (дев'ять тисяч дев'яносто) гривень 94 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2018 року.

Суддя: В.І. Галаган