РІШЕННЯ

іменем України

"18" жовтня 2018 р. 145/1643/18

2/145/914/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши за правилами позовного спрощеного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі. Рішенням Тиврівського суду від 01 лютого 2016 року шлюб розірвано.

У них є неповнолітня дочка ОСОБА_3, яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо від сім'ї, добровільно коштів на утримання дочки не надає.

Дочка ОСОБА_4 перебуває на її утриманні. Вони з дочкою проживають на її доходи, які є періодичними.

Відповідач ухиляється від утримання дочки. Інших утриманців у відповідача немає. Він працездатний, офіційно не працює, але має достатньо коштів для надання допомоги на утримання дочки, так у нього у власності є вантажний автомобіль і він здійснює перевезення вантажів.

Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, він повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в сумі 2000 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Такий розмір аліментів буде достатнім для створення для дитини задовільних умов проживання та розвитку.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в сумі 2000 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1944 грн. на місяць (Закон України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 року N2246-VІІI).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2).

Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Жахнівської сільської ради № 371 від 01.08.2018 року (а.с.4) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 1 серпня 2018 р. (а.с.6).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дочкою прожиткового мінімуму.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, проте працездатний, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, а відтак визначення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованим.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що вбачаються підстави для визначення розміру аліментів на утримання дитини у сумі 1200 грн. щомісячно, такий розмір аліментів значно не погіршить майнового стану відповідача.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 18 вересня 2018 року і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 18.10.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.