Справа № 367/8414/15-ц
Провадження №2/367/41/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що у лютому 2008 року ОСОБА_4 звернувся до нього з проханням позичити йому гроші. Так як він довіряв йому то погодився на це прохання. Гроші йому потрібні були для придбання квартири в м. Києві по вул. Крамського.

10 лютого 2008 року вони уклали договір позики, за яким він передав ОСОБА_4 39 000 доларів США.

У серпні 2008 року він також дав у борг ОСОБА_4 23 000 доларів США та 275 000 гривень.

31 березня 2008 року ОСОБА_4 позичив у нього 250 000 гривень.

У серпні 2008 року він також дав у борг ОСОБА_4 23 000 дол. США та 275 000 грн.

Всього ОСОБА_4 позичив у нього кошти в загальній сумі 62000 доларів США, що згідно встановленого НБУ курсу долара до гривні на час подачі позову складає 1 482 420,00 гривень (23,91 грн х 62 000) та 525 000 грн.

Доказом наведеного є власноруч написані ОСОБА_4 розписки.

Повернути борг ОСОБА_4 зобов'язався на його першу вимогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Спадщину після його смерті в рівних частках прийняли відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідачам було відомо про борги спадкодавця. Так 10 грудня 2012 року він звернувся до відповідачів з вимогою про повернення боргу у сумі 62 000 доларів США та 525 000 гривень. Однак відповідачі борг не повертають. На доказ отримання відповідачами письмової вимоги надає квитанцію № 128 від 12.12.2012 р. та за № 164 від 15.12.2012 р. з яких вбачається факт отримання відповідачами претензії від 10.12.2012 р.

Відповідачам було достовірно відомо про борг батька, однак вони не повідомили його про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4

Просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на його користь боргу за договором позики в загальній сумі 2 007 420 (два мільйони сім тисяч чотириста двадцять) гривень.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі і просили задоволити його. В судовому засіданні надали пояснення, що позивачеві про смерть ОСОБА_4 стало відомо в травні 2012 року, і 10.12.2012 року позивач звернувся до відповідачів - дітей померлого з письмовою вимогою про повернення боргу в сумі 62 000 доларів США та 525 000 грн., що підтверджується поштовою квитанцією. Стверджують що відповідачі знали про борги батька і спочатку не заперечували проти їх повернення.

В грудні 2014 року позивач звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення боргу, однак у зв'язку з неодноразовою неявкою його представника в судові засідання 15.04.2015 року позов було залишено без розгляду.

Вважають, що позивачем не пропущено термін позовної давності для звернення до суду.

Просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували та в його задоволенні просили відмовити по підставах того, що вони вважають позов безпідставним та необґрунтованим, поскільки розписки наявні в матеріалах справи, про отримання грошових коштів, не містять зобов'язання про їх повернення. Крім того, вважають що позивачем не доведено факт направлення вимоги до спадкоємців в строк, визначений законом, тобто в шестимісячний термін. Тому вважають, що позивач пропустив строки позовної давності на звернення до суду з позовом до спадкоємців, тобто відповідачів по справі, без поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували та в його задоволенні просили відмовити по тих же підставах що і ОСОБА_2

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, покази свідків, вважає позов таким, що підлягає до судового розгляду по слідуючих підставах:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_1: 10.02.2008 р. - 39 000,00 дол. США, 31.03.2008 р. - 250 000,00 грн., в серпні 2008 р. - 23 000,00 дол. США та 275 000,00 грн., що підтверджується розписками написані ОСОБА_4 (а.с.5, 6). Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із заявами від 18.03.2011р. про прийняття спадкового майна після смерті їх батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Крім того, 29.08.2011 р. до Ірпінської міської державної нотаріальної контори звернувся із заявою ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадкового майна після смерті його брата - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. 10.12.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вимогою повернути борг ОСОБА_4, оскільки вони прийняли спадщину після смерті спадкодавця (а.с.7).

Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження, укладених між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (нині покійного) договору позики, слугують розписки від 10.02.2008 р. та 31.08.2008 р. і ці докази відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Вищезазначені розписки є підтвердженням укладення договорів позики, і посвідчують факт передання позивачем.

ОСОБА_4 визначених грошових сум і дати їх отримання.

Судом не здобуто доказів, що зміст даних розписок стосувався інших договірних правовідносин, що склалися між сторонами, не надала таких доказів і сторона відповідачів.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину, зобов'язані задовольнити вимоги кредитора. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені ч.2,3 ст.1281 ЦК України .

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред'явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов'язує спадкоємців повідомляти кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

Вимога кредиторам може бути заявлена безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

В матеріалах справи наявна копія письмового звернення позивача з пропозицією до відповідачів повернути борг спадкодавця, оскільки вони прийняли спадщину (а.с.7 т. 1)

В судовому засіданні позивач та його представник надали квитанцію про направлення звернення відповідачем (а.с. 65- 66 т. 2).

Як стверджує в судовому засіданні позивач, про те, що ОСОБА_4 - помер він дізнався в травні 2012 р., тим самим, спростовуючи покази свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснювали що бачили позивача на похоронах ОСОБА_4 Також стверджує, що він неодноразово в усній формі звертався до відповідачів про повернення боргу, які спочатку визнавали борг і відповідач ОСОБА_2 обіцяв його повернути.

10.12.2012 р. (а.с.7 т.1, а.с.65-66 т. 2) позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про повернення боргу за договором позики. У квітні 2015 р. у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання представника позивача позов було залишено без розгляду.

04.12.2015 р. позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з даним позовом.

Як стверджує в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, що в травні 2012 р. він дізнався про смерть ОСОБА_4 і відповідачі погоджувалися повернути йому борги батька, на що він в свою чергу погодився дати свідчення на користь відповідачів і був допитаний як свідок у справі №2-204/2012 р. за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, третя особа - Ірпінська міська державна нотаріальна контора про стягнення коштів за зобов'язання спадкодавця - ОСОБА_4

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України - позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які протягом одного року від настання строку вимоги.

Оскільки розписками від 10.02.2008 р. та від 31.08.2008 р. не було конкретно зазначено про строк вимоги, а спадкодавцями не було повідомлено позивача про відкриття й прийняття спадщини, тому суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності.

Керуючись вищевикладеним, ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. ч. 1 ст. 51, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі - 2 007 420,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 6 090,00 грн.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі десяти днів, а саме 06.09.2018року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк