Справа № 602/580/18
Провадження № 2-о/602/32/2018
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2018 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

з участю секретаря - Домчук В.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Ланівці цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, заінтересована особа - Лановецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Севастополь дитини жіночої статі матір'ю ОСОБА_3, громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви представник заявника вказав, що 01 березня 2014 року між внуком заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, прізвище чоловіка і дружини після укладення шлюбу «ОСОБА_4». ІНФОРМАЦІЯ_2 року на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у м.Севастополь ОСОБА_4 народила дитину жіночої статі. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження серії 67 №168971 видане 29 грудня 2017 року ГБУЗС ГБ №5 ЦОЗМиР Роддом №1 м.Севастополь. Однак, у зв'язку із тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих органами на території не підконтрольній Україні, отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим. Вказує, що встановлення вказаного факту та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка є необхідним для підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Лановецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує щодо задоволення заяви. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 01 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Севастополь ОСОБА_3 народила дитину жіночої статі.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 22 лютого 1993 року, батьками ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Севастополь є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 01 листопада 1970 року, батьками ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області є ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження №90/14-05/-03 від 14 червня 2018 року, Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації народження дитини через відсутність документу закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать…».

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Аналізуючи надані представником заявника докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Севастополь народилася дочка, та без встановлення даного факту заявник позбавлений можливості зареєструвати народження онуки в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

За таких обставин, заява представника заявника ОСОБА_1- ОСОБА_2 про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Севастополь дитини жіночої статі матір'ю ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 259, 265, 268, 272,273, 293, 294, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.Севастополі дитини жіночої статі матір'ю ОСОБА_3, громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, Україна, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1.

Рішення підлягає до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. І. Костів