провадження №6/369/248/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ковриженко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування поданого до суду подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження № 55026558 з виконання виконавчого листа № 369/5337/16-ц, виданий 27 жовтня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про визначення способу участі ОСОБА_3 у вихованні дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановлено наступний час спілкування ОСОБА_3 із дочкою, а саме: у вихідні дні перша, третя субота з 09 год. до 19 год. на нейтральній території без присутності матері ОСОБА_2; виконавче провадження № 55026754 з виконання виконавчого листа № 369/5337/16-ц, виданий 27 жовтня 2017 року про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у його спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження в межах своїх прав та обовязків було проведено ряд виконавчих дій для зясування виконання боржником рішення суду.

Державним виконавцем вжито всі заходи, які були спрямовані на повне та фактичне виконання судового рішення, але рішення залишається не виконаним з вини боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконавчий документ боржником на даний час не виконаний, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ухиляється від виконання рішення суду та не вживає заходів щодо його виконання.

Державний виконавець зазначив, що оскільки у боржника відсутнє майно, яке належить йому на праві власності та кошти, на які б можливо було звернути стягнення, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа.

Враховуючи викладене, заступник начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 просив вирішити питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобовязань.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до Узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року та Узагальнень про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України (чинна норма ст. 441 ЦПК України). На підставі цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, встановленому ЦПК України, щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою. Оскільки інші процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України) не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України, ст. 377-1 ЦПК України (чинна норма ст. 441 ЦПК України) є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів (посадових осіб).

Судом встановлено, що у Києво-Святошинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/5337/16-ц, виданий 27 жовтня 2017 року Києво-Святошинським районним судом про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у його спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі

сплати аліментів.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не вбачає підстав для задоволення подання заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права громадянина України щодо його права у виїзді з України та вїзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук