16.10.2018 227/4443/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого -судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Добропільського міськрайонного суду Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити, на стадії виконання судового рішення, первісного стягувача, а саме ПАТ КБ «Правекс-Банк» його правонаступником - ТОВ «Фінанасова компанія «Довіра та Гарантія» в рамках цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 227/4443/16-ц).

Обгрунтовуючи заяву вказує, що 06.03.2017 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області у зазначеній цивільній справі було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені та з відповідачів в солідарному порядку була стягнута заборгованість за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року у сумі 301451,62 грн., яка виникла станом на 21.10.2016 року та стягнуті понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2260,89 грн. з кожного відповідача. 31.05.2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фінанасова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк»та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ «Фінанасова компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.510, 512 ЦК, 442 ЦК України просить замінити первісного стягувача на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

В судове засідання представник заявника, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не зявився, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені вимоги.

В судове засідання представник заінтересованої особи - ПАТ КБ «Правекс-Банк» не зявився. Про дату, час і місце розгляду даного питання був належним чином повідомлений. Про причини не явки суду не повідомив. Від ПАТ КБ «Правекс-Банк» ніяких заяв не надходило.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не зявилися. Причини не явки суду не відомі.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, суд розглядає питання заміни сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За вищевказаних обставин, суд вважав можливим розглянути справу по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року у сумі 301451,62 грн., яка виникла станом на 21.10.2016 року та судові витрати по 2260,89 грн. з кожного.

Вказане рішення було прийнято в рамках в рамках цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 227/4443/16-ц).

З наданого заявником суду договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року укладеного між ПАТ КБ «Правекс банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вбачається, що ПАТ КБ «Правекс банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за плату, права вимоги за кредитами, переліченими у Додатку І Договору (а.с.3-16).

До вказаного договору заявником доданий витяг з реєстру боржників до Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2, який складений на виконання вищезазначеного Договору та в якому вказаний кредитний договір № 225RNCA141050001, ПІБ боржника/Поручителя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дата укладення договору 15.04.2014 року, загальний розмір заборгованності за кредитом станом на 31.01.2017 року, розмір заборгованності за тілом кредиту станом на 31.12.2017 року та розмір заборгованості за відсотками станом на 31.01.2017 року. (а.с.17).

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року, в ньому вживаються терміни в такому значенні:

позичальник означає позичальника за кредитним договором, зазначеним у Додатку І до цього договору;

кредитний договір означає кожний договір про надання кредиту, укладений між позичальником та продавцем в якості кредитодавця, що зазначений в додатку 1 до цього договору, разом з усіма змінами, доповненнями, додатковим договорами та додатками до нього (за наявності);

акт приймання-передачі прав вимоги за кредитами означає акт у письмовій формі, який документально підтверджує фактично передачу прав вимоги за кредитами від продавця до покупця, який буде підписаний між продавцем та покупцем в дату закриття, в цілому за формою, наведеною в додатку ІІ до цього договору.

Тобто, зміст договору свідчить про те, що невід»ємними частинами Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 є і його додатки.

З акту приймання-передачі, який укладений 31.05.2017 року між ПАТ КБ «Правекс банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», посилаючись на Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року між продавцем - ПАТ КБ «Правекс банк» та покупцем - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», продавець цим передає (відступає) права вимоги за кредитами покупцю (перелічені у Додатку І Договору, що додається до цього акту) за винятком відсутніх прав вимоги за кредитами, та покупець цим приймає права вимоги за кредитами за винятком відсутніх прав вимоги за кредитами (а.с.15).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів цивільної справи № 227/4443/16-ц вбачається, що позивач ПАТ КБ «Правекс банк» не звертався до суду з заявою про видачу йому виконавчих листів у рамках цієї справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року, за рішенням Добропільського міськрайонного суду від 28.02.2017 року не відкривалось.

Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ст..512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) або внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Із заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вбачається, що товариство просить замінити стягувача, а саме ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» внаслідок укладання 31.05.2017 року договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2. Також заявник вказує, що за вказаним договором ПАТ КБ «Правекс банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс банк» та ОСОБА_1.

В той же час, згідно умов договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року та відповідно до акту приймання-передачі від 31.05.2017 року, ПАТ КБ «Правекс банк» передає (відступає) права вимоги за кредитами ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», які перелічені у Додатку І «Перелік кредитних договорів та договорів забезпечення» до Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року.

Але заявником не надано суду вищевказаного Додатку І до Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року (чи витягу з вказаного Додатку І), який є невід»ємною частиною Договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами № 2 від 31.05.2017 року, з якого б вбачалось, що заявнику дійсно передано право вимоги саме за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс банк» та ОСОБА_1.

Таким чином суд позбавлений можливості перевірити чи передано право вимоги, ПАТ КБ «Правекс банк» заявнику за кредитним договором № 225RNCA141050001 від 15.04.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс банк» та ОСОБА_1.

Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, що передбачено ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини зазначені заявником в заяві не доведено перед судом, на підтвердження викладених обставин суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вказаних фактів, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог.

Тому, в задоволенні заяви слід відмовити. При цьому, заявник не позбавлений можливості повторного звернення до суду з аналогічною заявою з наданням всіх необхідних документів.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 1077 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п»ятнадцяти днів з дня її оголошення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

16.10.2018