АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2946/18 Справа № 202/3282/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів - задоволено.

Визнано дійсним Договір купівлі-продажу від 12.01.2015року, укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП-), та ОСОБА_4 (РНОКПП- НОМЕР_1) та ОСОБА_5(РНОКПП-).

Визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП- НОМЕР_2) право власності на приміщення № 3б, загальною площею 50,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), вулиця Короленка, будинок 15, приміщення 3 б.

Визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП-) право власності на квартиру № 31, загальною площею 54,5 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро ( колишня назва м. Дніпропетровськ), АДРЕСА_1.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (РНОКПП- НОМЕР_1), ОСОБА_5 (РНОКПП-) та ОСОБА_6 (РНОКПП-) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП-) суму штрафу в розмірі 95 000 (девяносто пять тисяч ) доларів США, що в еквіваленти на день предявлення позову становить 2 498 500 (два мільйона чотириста девяносто вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 (РНОКПП-), ОСОБА_5 (РНОКПП-), ОСОБА_6 (РНОКПП-) на користь ОСОБА_3 РНОКПП-) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2666 гривень 66 копійок з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належить нерухоме майно, а саме: приміщення № 3б, загальною площею 50,9кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленка, будинок 15 та квартиру № 31, загальною площею 54,5кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мостова, будинок № 6-а.

12 січня 2015 року між позивачкою та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_4, яка в тому числі діяла як представник за довіреністю ОСОБА_5 продала ОСОБА_3 нерухоме майно приміщення № 3б, загальною площею 50,9кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленка, будинок 15 та квартиру № 31, загальною площею 54,5кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мостова, будинок № 6-а.

Зі змісту п.2.2. Договору вбачається, що відповідачі зобовязалися укласти нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу вищевказаних обєктів нерухомості не пізніше ніж 02 березня 2015 року.

Умовами Договору визначено, що продаж приміщення № 3б, загальною площею 50,9кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленка, будинок 15, здійснено за суму, що в еквіваленті становить 75 000 доларів США (п. 2.3 договору), а продаж квартири № 31, загальною площею 54,5кв.м., яка розташована за адресою : Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мостова, будинок № 6-а - в еквіваленті становить 20 000 доларів США (п. 2.4 договору).

Судом першої інстнції встановлено, що позивачка умови договору про оплату виконала, сплативши 100% вартості придбаного нерухомого майна, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Однак в матеріалах справи відсутні докази про виконання позивачкою умов договору.

Як вбачається з п.2.2. Договору сторони встановили, що договір має бути посвідчений нотаріально не пізніше ніж 02 березня 2015 року.

В обгрунтування заявлених позовних вимог, ОСОБА_3 зазначила, що вона направляла на адресу відповідачів пропозиції про явку до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, але відповідачі не зявились, що свідчить про їх ухилення від виконання зобовязання, однак до матеріалів справи не надано докази що підтверджують цей факт.

Відповідно до п.6 Договору встановлено, що у разі відмови (ухилення) від укладення у нотаріальній формі договорів купівлі-продажу визначених в пункті 1 цього Договору в строк до 02 березня 2015 року, винна сторона повинна сплатити штраф у розмірі 100 % від отриманої суми, переданої за цим Договором.

Судом першої інстанції також встановлено, що між позивачем та ОСОБА_6 12 січня 2015 року з метою забезпечення належного виконання зобовязань відповідачів, було укладено договір поруки.

Відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається перед позивачем за виконання відповідачами зобовязань за Договором від 12.01.2015 року, у розмірі та на умовах повернення та сплати, які були встановлені домовленістю між сторонами договору.

Також в обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що на адресу відповідачів була направлена претензія з вимогою виконання зобовязання за договором від 12.01.2015року, однак до даного часу вимога не задоволена та відповідачами не був сплачений штраф в сумі 95 000 доларів США, встановлений п. 6 Договору від 12.01.2015 року, однак до матеріалів справи не надано докази що підтверджують цей факт.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачка виконала взяті на себе зобовязання, а відповідачі ухиляються від їх виконання, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та визнати дійсним Договір купівлі-продажу від 12.01.2015року, укладений між ОСОБА_3, та ОСОБА_4 та ОСОБА_5; Визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення № 3б, загальною площею 50,9кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), вулиця Короленка, будинок 15, приміщення 3б; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 31, загальною площею 54,5 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро (колишня назва м.Дніпропетровськ), АДРЕСА_1; стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суму штрафу в розмірі 95 000 (девяносто пять тисяч) доларів США, що в еквіваленти на день предявлення позову становить 2 498 500 (два мільйона чотириста девяносто вісім тисяч пятсот ) гривень.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи , а саме ОСОБА_1 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45696811 від 08.11.2016 року виданого Пятою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 померла 28.10.2016 року (а.с.57)

З копії спадкової справи №383/2016 Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 помер 02 листопада 2016 року відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-КИ № 724032 від 04 листопада 2016 року виданого Амур Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 106).

До суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 -ОСОБА_3 звернулась 17 травня 2017 року, тобто вже після їх смерті.(а.с. 2)

Окрім того, до розгляду вищезазначеної справи не було залучено правонаступників після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4, чим було порушено їх права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 та особою, яка претендує на житлові майно яке належало їм на праві власності, відповідно до ст. 1262 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року скасуванню.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів необхідно відмовити.

Відповідно до п.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а тому колегія суддів вважає,що необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 12 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_8