Номер провадження: 22-ц/785/4961/18
Номер справи місцевого суду: 522/8956/17
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

Цюри Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Теплопостачання м.Одеси» про зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2018 року, -

встановив:

17 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до «Теплопостачання м.Одеси» про зобов'язання не вносити суму заборгованості за послуги гарячого водопостачання у розмірі 1576,87 грн. у нарахування та її списання з особистого рахунку споживача, відкритого на його ім'я за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що за даною адресою ним самостійно здійснено демонтаж системи гарячого водопостачання з 1995 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_2. До 1995 року дане приміщення було кухнею, де знаходилися газова плита та сантехнічні прилади. Ним це приміщення було переобладнано в житлове, тобто демонтовано газову плиту та сантехприлади, посилаючись на акт РЕП-5 від 19.01.1995 року. До відповідача на той час з офіційною заявою про припинення нарахувань за послуги з гарячого водопостачання не звертався та продовжував, хоч і нерегулярно, оплачувати ці послуги. У 2012 році він звернувся з заявою до відповідача про припинення нарахувань за послугу з гарячого водопостачання по його особовому рахунку. Однак, за даними КП «Теплопостачання міста Одеси» за позивачем по особовому рахунку числиться заборгованість за послуги центрального опалення та гарячого водопостачання в сумі 1576,87 грн., у зв'язку з чим звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Теплопостачання м.Одеси» про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на його необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права, просить суд рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що відповідач правомірно нараховував позивачу плату за послуги з гарячого водопостачання, оскільки були відсутні правові підстави для звільнення від їх сплати та списання заборгованості по особовому рахунку позивача.

З таким висновком суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно даних КП «Теплопостачання м. Одеси» і системи прийому платежів ГЕРЦ за позивачем по особовому рахунку числиться заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 1576,87 грн.

У 1995 році позивачем самостійно було здійснено відключення від системи гарячого водопостачання без дозвільних документів. На той час з офіційною заявою про припинення нарахувань за послуги з гарячого водопостачання не звертався та продовжував, хоч і не регулярно, оплачувати ці послуги. З відповідною заявою на адресу КП «Теплопостачання м. Одеси» позивач звернувся тільки у 2012 році. На підставі звернення позивача було проведено обстеження квартири, за результатами якого складено акт від 17.12.2012 року, яким підтверджено демонтаж системи гарячого водопостачання у квартирі. З часу складення акту постачальником теплової енергії по особовому рахунку позивача заборгованість за надання послуг з гарячого водопостачання до теперішнього часу не нараховується.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що факт демонтажу системи гарячого водопостачання зафіксовано актом РЕП-5 від 19.01.1995 року, в якому вказано, що це зроблено у зв'язку з тим, що кухня була розташована над жилим приміщенням кв.№14 і що після ремонту згідно норм СПіП приміщення переведене у житлове. Даний акт позивач вважає достатнім доказом правомірності його позовних вимог.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО та ГВ, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року чітко визначена процедура відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО та ГВ та після закінчення робіт за результатами комісією складається акт про відключення, який подається відповідній комісії для затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань за надані послуги з теплопостачання.

У зв'язку з тим, що позивачем не було дотримано процедуру відключення від мереж гарячого водопостачання та не надані відповідні документи, що можуть це підтвердити, КП «Теплопостачання міста Одеси» продовжувала здійсню вати нарахування поточних платежів по особовому рахунку позивача.

В порушення вищенаведених приписів законодавства, позивач до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж гарячого водопостачання не звертався, і будь-яких рішень з цього приводу не приймалось.

Висновок районного суду відповідає позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 16.05.2011 року, 04.07.2011 року, 26.09.2012 року.

З цим висновком погоджується і колегія суддів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись: ст. ст. 368, 374, 375, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Теплопостачання м.Одеси» про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра