Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/1105/17
Провадження № 2/670/134/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом,у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 38274 грн 74 коп. нанесених збитків внаслідок неналежного виконання договору про надання послуги по ремонті автомобіля ГАЗ-24 та 2000 грн моральної шкоди, всього 40274 грн 74 коп.

В обґрунтування вимог позивач вказував, що у квітні 2016 році між ним та відповідачем було укладено усний договір про надання послуги, згідно з яким ОСОБА_3 зобов'язався надати послугу по ремонті кузова автомобіля НОМЕР_1, 1977 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_5, та провести фарбування відновленого кузова. ОСОБА_1 у свою чергу зобов'язався оплатити послугу. Також ними була обумовлена вартість послуги та строк її надання. Для виконання ремонтних робіт кузова (передньої частини) потребувався демонтаж двигуна, коробки швидкостей. Двигун автомобіля ГАЗ-24, як і інші автомобільні двигуни має рідинне охолодження, а тому містив охолоджуючу рідину. Оскільки здійснити демонтаж двигуна без випуску охолоджуючої рідини неможливо, тому ОСОБА_3 вимушений був випустити охолоджувач.

Після виконання ремонтних та фарбувальних робіт кузова автомобіля підрядником було монтовано його двигун, проте внаслідок невідомої позивачу причини охолоджувач не було залито в охолоджуючу систему двигуна автомобіля. 20.09.2016 року підрядник ОСОБА_3 за місцем своєї роботи у смт. Віньківці передав позивачу автомобіль. Двигун автомобіля було заведено та він виїхав із гаража на вулицю. Зовнішньо зауважень до виконаної роботи, щодо фарбування та ремонту кузова позивач не мав, і за виконану роботу підряднику ним були виплачені обумовлені кошти. Однак від'їхавши від місця ремонту автомобіля у ньому перестав працювати двигун, та як пізніше з'ясувалося підрядник не залив повторно охолоджуючу рідину, зливну пробку блоку двигуна не закрутив. Внаслідок відсутності охолодження двигуна втратили придатність для подальшого використання головка блоку циліндрів, поршні, шатуни, поршневі кільця та пальці, шатунні та корінні вкладиші (підшипники ковзання), колінчастий вал та блок циліндрів потребував ремонту.

Під час укладення договору сторони домовилися про якісне виконання робіт, що забезпечить надійну експлуатацію транспортного засобу та використання його за призначенням, проте внаслідок неналежного виконання договору по наданні послуги ОСОБА_3 завдано ОСОБА_1 моральну та матеріальну шкоду.

Відповідно до звіту № 201001 від 20.10. 2017 року оцінювача ТОВ «Експерт-А» ОСОБА_5 розмір матеріальної шкоди, яка заподіяну позивачу як власнику транспортного засобу ГАЗ-24 складає 38274 грн 74 коп. 20.09.2016 року ОСОБА_3 надав власноручно написану письмову розписку, згідно із якою зобов'язався усунути недоліки по ремонті двигуна у строк з 20 вересня по 25 вересня 2016 року, а у випадку їх не усунення зобов'язався відшкодувати вартість робіт, проте у встановлений строк ОСОБА_3 роботи по усуненні поломок двигуна не були виконані.

Тому покликаючись на приписи ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 218, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 906 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути із відповідача на його користь 38274 грн 74 коп. нанесених збитків внаслідок неналежного виконання договору про надання послуги по ремонті автомобіля ГАЗ-24 та 2000 грн моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити.

В підтримання своїх вимог позивач пояснив, що домовляючись із відповідачем у квітні 2016 року за фарбування кузова свого автомобіля ГАЗ-24 передав ОСОБА_3 1000 грн за те, щоб при проведенні робіт він знайшов моториста, який би зняв двигун. Забираючи автомобіль після проведення обумовлених робіт у вересні 2016 року ОСОБА_1 залив бензин, однак не перевірив, чи в системі була вода, і тому проїхавши приблизно 20 км двигун заглух. ОСОБА_1 побачив, що в моторі немає води, долив і з'ясував, що вона витікає через відкручений кран. Позивач одразу ж зателефонував до ОСОБА_3 і сказав, що повертає йому транспортний засіб, на що відповідач погодився. Однак по приїзді на місце ОСОБА_3 відмовився усувати неполадки, тому ОСОБА_1 викликав працівників поліції, і в їх присутності відповідач написав розписку, що протягом тижня відремонтує мотор або сплатить за його ремонт кошти. ОСОБА_1 залишив автомобіль у відповідача, але оскільки останній його не ремонтував, то через десять днів позивач забрав транспортний засіб і відремонтував самостійно, потративши 38274,74 грн. ОСОБА_1 вважає, що саме ОСОБА_6 винний у заподіянні шкоди, бо він домовлявся із мотористом, і повертаючи після ремонту автомобіль повинен був перевірити його технічну справність.

Представник позивача ОСОБА_7 наголошував на тому, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки вони досягли домовленості щодо надання послуги по ремонту автомобіля, а не підряду. Крім того, відповідач вправі був залучити іншу особу для проведення ремонту, та зокрема ОСОБА_8 для демонтажу двигуна, але відповідальність за неналежне виконання робіт несе особисто виконавець. Тому, враховуючи, що відповідач після ремонту не залив охолоджуючу рідину, не попередив про це позивача, кран у рубашці двигуна залишився відкритий, крім того, згідно з розпискою він зобов'язався усунути неполадки, за завдану шкоду відповідає ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти позову заперечили, просили у задоволенні відмовити.

ОСОБА_3 суду пояснив, що домовившись усно з позивачем про фарбування кузова, ОСОБА_1 залишив йому автомобіль 25.06.2016 року ОСОБА_3 виконав належним чином фарбувальні роботи, і претензій по виконанню робіт у позивача не було. Охолоджуючу рідину з двигуна він не випускав, так як займався тільки фарбувальними роботами кузова ГАЗ-24.

20.09.2016 року позивач виїхав на справному автомобілі, вода в ньому була залита. Проте підвечір ОСОБА_1 зателефонував і повідомив, що під ноги текла вода і йшла пара, і він повертає автомобіль назад. Розписку про ремонт транспортного засобу відповідач писав під тиском, а її зміст диктував якийсь чоловік по телефону. Наміру робити ремонт двигуна у ОСОБА_3 не було, тому через кілька днів ОСОБА_1 приїхав і забрав свій автомобіль. Також ОСОБА_3 пояснив, що за проханням ОСОБА_1 з метою проведення якісного фарбування кузова домовився із своїм знайомим ОСОБА_8 про зняття двигуна, та передав йому за роботу надані позивачем гроші.

Представник ОСОБА_4 звертав увагу суду на те, що фактично між позивачем та відповідачем був неукладений договір підряду на ремонт автомобіля, оскільки не узгоджений предмет договору, між сторонами у встановленій законом формі не досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, в тому числі перелік та вид конкретних робіт по ремонту транспортного засобу, необхідність ремонту автомобіля з використанням іншого працівника щодо знаття та встановлення двигуна, а також не узгоджено строки початку та закінчення робіт, прав та обов'язків сторін, ціни та порядку розрахунку за виконані роботи, порядку здачі-приймання закінчених робіт, гарантійних строків якості закінчених робіт, порядку усунення недоліків та відповідальності сторін за порушення умов договору. У зв'язку з тим, що узгодження між сторонами перерахованих вище і необхідних умов договору, а також факт їх неналежного виконання, не підтверджені належними і допустимими доказами, неможливо зробити висновок, що договір підряду між сторонами є укладеним та відповідачем порушені його умови, тому позовні вимоги про відшкодування збитків є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов такого.

Судом встановлено, що у квітні 2016 року позивач і відповідач провели переговори щодо виконання останнім робіт з фарбування кузова автомобіля ГАЗ-24, державний номерний знак НОМЕР_2, 1977 року випуску, що належить позивачеві. Сторони усно досягли домовленості щодо вартості, а також переліку необхідних робіт, та зокрема демонтажу двигуна, що визнано сторонами у суді.

Судом також встановлено, що 20 вересня 2016 року відповідач після виконання обумовлених робіт (фарбування кузова) передав позивачу його транспортний засіб. При цьому сторони акт виконаних робіт не підписували, та ніхто із сторін про їх можливі недоліки не заявляв. Однак через деякий час того ж дня ОСОБА_1 повернув відповідачу автомобіль назад через технічні неполадки, які стались у ході його експлуатації позивачем, та відповідач надав останньому розписку про те, що зобов'язується усунути неполадки ремонту мотора в строк з 20.09 по 25.09.2016 року, а у випадку неусунення недоліків зобов'язується відшкодувати вартість робіт по їх усуненню, які будуть виконувати інші особи. Проте у вказаний строк відповідач жодних ремонтних робіт не провів, тому позивач забрав свій транспортний засіб назад. Актом огляду від 02.02.2017 року, складеним приватним підприємцем ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 за наслідками огляду двигуна автомобіля ГАЗ-24 встановлено неполадки окремих деталей, які потребують ремонту та заміни, та відповідно до звіту оцінювача ОСОБА_5 про оцінку майна № 201001 за станом на 15.03.2017 року, двигун автомобіля НОМЕР_3 непридатний для використання та вартість матеріалів та частин задіяних для його ремонту становить 34774,74 грн, вартість роботи капітального ремонту двигуна ГАЗ-24 становить 3500 грн, всього 38274,74 грн.

Крім того, згідно з показами свідка ОСОБА_8 за проханням ОСОБА_3 та після отримання грошової винагороди він демонтував двигун автомобіля ГАЗ-24, а після фарбування кузова та приблизно за тиждень до того, як позивач забрав свій автомобіль, поставив двигун на місце, заливши в нього приблизно 10 літрів води. Ніяких ремонтних робіт двигуна ОСОБА_8 не проводив, однак в час, коли відповідач передавав позивачу транспортний засіб, побачив, що на землю з-під радіатора та в салоні на полик прокапує вода, і сказав про це ОСОБА_1 Останній відповів, що подивиться, та після того, як автомобіль пропрацював близько п'яти хвилин, поїхав.

Свідок ОСОБА_11 у суді засвідчив, що він допомагав відповідачеві у здійсненні робіт по фарбуванню кузова автомобіля позивача, та в день, коли останній мав забрати свій транспортний засіб, побачив, що знизу із-під двигуна прокапує вода, та повідомив про це ОСОБА_3

Згідно з інформацією начальника Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_12 № 337/101-2018, 20.09.2016 року у журналі єдиного обліку Віньковецького ВнП за № 1867 зареєстровано звернення ОСОБА_1, перевірку якого проводив ст. лейтенант поліцї ОСОБА_13, проте матеріали перевірки у Віньковецькому ВнП відсутні.

Водночас за показами допитаного судом як свідка старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Віньковецького відділення поліції ОСОБА_13, у 2016 році він дійсно виїжджав для перевірки заяви ОСОБА_1 на територію колишнього Віньковецького АТП. Між сторонами відбувався конфлікт за ремонт автомобіля, вони між собою сперечались за якусь розписку, однак жодних документів по заяві позивача ОСОБА_13 не складав.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та інших юридичних фактів. Зобов'язанням є правовідношення, а змістом правовідношення - права й обов'язки його сторін. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина перша та третя статті 509 ЦК України).

Відповідач вважає, що договір підряду з позивачем не був укладений, оскільки між сторонами не були погоджені усі істотні умови договору.

Суд погоджується із доводами сторони відповідача з огляду на таке.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини перша та друга статті 837 ЦК України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами (частини перша та друга статті 843 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Позивач заявив вимогу про стягнення на його користь 38274,74 грн нанесених збитків внаслідок неналежного виконання договору про надання послуги по ремонту автомобіля ГАЗ-24.

Однак зважаючи на встановлені судом обставини, а саме: непогодження сторонами переліку та вартості робіт, відсутності згоди відповідача на виконання умов з його боку, невиконання будь-яких робіт по ремонту двигуна та повернення автомобіля назад позивачем у такому ж стані, у якому він був доставлений відповідачу 20.09.2016 року, суд доходить висновку, що договір підряду між сторонами щодо ремонту двигуна укладений не був, тобто не відбувся, а розписка ОСОБА_3 від 20.09.2016 року в розумінні вимог ст. 1053 ЦК України не свідчить про боргове зобов'язання та новацію боргу, як стверджував представник позивача.

Таким чином, з огляду на вказані обставини справи підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення збитків внаслідок неналежного виконання договору про надання послуги по ремонту автомобіля та стягнення моральної шкоди у суду немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи повкладаються у разі відмови в позові -на позивача.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката стороною відповідача суду надано договір про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_3, виписка із книги обліку доходів та витрат адвоката ОСОБА_4, де за № 604 зазначено про оплату ОСОБА_3 3000 грн гонорару, квитанція про отримання вказаної суми, розрахунок витрат, понесених на правничу допомогу відповідачу адвокатом ОСОБА_4 Тому із врахуванням наданої правничої допомоги відповідачу адвокатом ОСОБА_4, та зокрема складності справи, надання консультацій, ознайомлення із матеріалами справи, тривалості участі у судових засіданнях, підготовки та написання виступу у судових дебатах, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму із позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 11, ст. 15, ст. 16, ст. 638, ст. 642, ст. 837, ст. 843, ст. 846 ЦК України, ст. ст. 10-13, ст. 17, ст. 137, ст. 141, ст. ст. 258-259, ст. ст. 263-265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, жителя АДРЕСА_2, 3000 (три тисячі) гривень як витрат на правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12.10.2018 року.

Суддя Волкова О.М.