Справа № 462/4785/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення завдатку у подвійному розмірі, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення завдатку у подвійному розмірі, покликаючись на те, що 11 січня 2017 року між нею та відповідачем укладено попередній договір про продаж квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві власності. Для укладення договору вона надала відповідачу завдаток у розмірі 4728,00 доларів США. Однак відповідач відмовився здійснити продаж даної квартири та не бажає повернути їй кошти. Просить стягнути з відповідача на її користь суму завдатку у подвійному розмірі 9456,00 доларів США та судовий збір у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити та стягнути заборгованість.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що відповідач жодним чином не відмовляється відчужити квартиру позивачу, хоча на даний час наявний арешт на все його майно, проте після зняття такого він згоден укласти договір купівлі-продажу квартири, а тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10 січня 2017 року.

Відповідно до розписки від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4728,00 доларів США як завдаток за продаж квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10 січня 2017 року на все нерухоме майно, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 яке належить відповідачу ОСОБА_4 накладено арешт.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України переднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів,на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідності до ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Як вбачається із позиції Верховного суду України, зокрема у справі №6-176цс12, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами в справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_4 грошова сума в розмірі 4728,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язання згідно розписки щодо продажу квартири, щодо якої наявна заборона її відчуження, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4728,00 доларів США.

Крім того, суд вважає, що судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 /АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_2/ грошові кошти у розмірі 4728 /чотири тисячі сімсот двадцять вісім/ доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 08 серпня 2018 року становить 127750 /сто двадцять сім тисяч сімсот п'ятдесят/ 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 /АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_3 /АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_2/ 2486 /дві тисячі чотириста вісімдесят шість/ гривень 92 копійки сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш