Справа № 405/2194/18
Провадження №2/405/413/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Тюпа Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/2194/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою (позивача) користь борг за договором позики в розмірі 996 020 грн. 51 коп., зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 07 листопада 2012 року між ним (позивачем) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим №1547, відповідно до умов якого Позикодавець передав Позичальнику у власність грошові кошт в розмірі 327 600 грн. 00 коп., що еквівалентно 40 000 доларам США за комерційним курсом на день підписання договору. (1 долар США = 8, 1900 грн.), та Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві позику в строк до 31 березня 2014 року. Зазначив, що він (позивач) зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику гривневий еквівалент позики в розмірі 40 000 доларів США, що підтверджується власноручно написаною розпискою Позичальника від 07 листопада 2012 року про отримання грошових коштів, в свою чергу, Позичальник в односторонньому порядку відмовився від взятих на себе зобов`язань за договором позики та отриману позику у строк до 31 березня 2014 року, - не повернув. За весь час користування позикою, Позичальником на його (позивача) користь були здійснені наступні платежі: 28 жовтня 2014 року в сумі - 14 600 грн., що по курсу НБУ станом на 28.10.2014 року (12, 9509) = 1 127 доларів США 33 центи; 13 листопада 2014 року в сумі - 15 000 грн., що по курсу НБУ станом на 13 листопада 2014 року (15, 5600) = 964 долари США 01 цент; 29 січня 2015 року в сумі - 3 000 грн., що по курсу НБУ станом на 29 січня 2015 року (15, 9543) = 188 доларів США 04 центи, що підтверджується рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року у справі №405/5981/15-ц, тим самим всього відповідачем було здійснено оплат на суму 2 279 доларів США 38 центів. Станом на 29 березня 2018 року заборгованість відповідача за договором позики від 07 листопада 2012 року становить 37 720 доларів США 62 центи, що згідно офіційного курсу НБУ на 29.03.2018 року (1 долар США =26, 4052 грн.) становить 996 020 грн. 51 коп.

Позивач також зазначив, що 24 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за його заявою було вчинено виконавчий напис за реєстровим №1500 на договорі позики про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики, разом з тим, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року у справі №405/5981/15-ц вказаний виконавчий напис від 24 червня 2015 року за реєстровим номером №1500, - визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст .261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про те, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню він (позивач) дізнався лише 16 березня 2018 року з моменту ознайомлення зі змістом рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року, що підтверджується штемпелем на конверті, в якому надійшло рішення суду апеляційної інстанції. В будь-якому випадку він (позивач) з моменту вчинення виконавчого напису (з 24 червня 2015 року) до моменту, коли він дізнався про визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (16 березня 2018 року0, був позбавлений можливості подати до суду позов про стягнення боргу за договором позики, так як подача такого позову та його задоволення призвело б до подвійного стягнення однієї і тієї ж заборгованості і за рішенням суду, і за виконавчим листом, тим самим наведені вище обставини свідчать про поважність причин пропуску строку позовної давності.

Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомленийналежним чином про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик в судове засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 03.12.2018 року, причини неявки суду невідомі, заяви, клопотання, відзив на позов, - не надходили, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засідання та подання суду доказів.

Заслухавши позивача, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягаютьзадоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 листопада 2012 року між позивачем ОСОБА_1 , як Позикодавцем , та відповідачем ОСОБА_2 , як Позичальником було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., зареєстровано в реєстрі за №1547, за умовами якого Позикодавець при укладенні цього договору передав у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 327 600 грн., що еквівалентно 40 000 доларів США за комерційним курсом на день підписання договору (1 долар США = 8, 1900 гривень).

Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму 327 600 грн., що еквівалентно 40 000 доларам США за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів, а якщо курс НБУ на день повернення коштів буде меншим ніж 1 долар США = 8, 1900 грн., розрахунок буде проводитися за комерційним курсом на день підписання договору (1 долар США = 8, 1900 грн.), в гривнях у строк до 31 березня 2014 року (п.1 Договору позики).

Відповідно до п.п.2, 6 Договору позики грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником в момент підписання цього договору. Підписи сторін на цьому договорі позики грошей та розписка позичальника в їх отриманні свідчать про відсутність з цього боку будь-яких претензій.

Цей договір є безпроцентним. Позикодавець зобов`язується після повного виконання Позичальником зобов`язання за цим договором, передати свій примірник Позичальнику. Наявність у Позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору, є свідченням прострочення виконання Позичальником свого зобов`язання.

Крім того, відповідно до ст.7 Договору позики сторони домовилися, що, у разі, якщо Позичальник своєчасно не поверне позичені гроші, Позикодавець має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом також встановлено, що 07 листопада 2012 року позичальником ОСОБА_2 складена також розписка, якою позичальник ОСОБА_2 підтвердив, що він взяв в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 40 000 доларів США, які зобов`язався повернути в термін до 31 березня 2014 року.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначенихродовимиознаками.

Частиною 1 ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разівперевищуєвстановлений законом розмірнеоподатковуваногомінімумудоходівгромадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до звичаїв ділового обороту у випадку належного виконання грошового зобов`язання розписка повертається боржникові з відповідною відміткою про виконання.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язаннівстановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене вище, судом відзначається, що написана ОСОБА_2 розписка від 07.11.2012 року про те, що він взяв в борг у ОСОБА_1 кошти в сумі 40 000 доларів США, є підтвердженням як укладення між ними договору позики, прийняттям сторонами умов та зобов`язань за договором позики, так і засвідченням отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 зазначених грошових сум.

Відповідно до звичаїв ділового обороту у випадку належного виконання грошового зобов`язання розписка повертається боржникові з відповідною відміткою про виконання.

Судом також встановлено, що 24 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. вчинено виконавчий напис на договорі позики від 07 листопада 2012 року та запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 861 028, 00 грн., що еквівалентно 40 000 доларам США згідно з офіційним курсом НБУ на 24.06.2015 року - сума позики, 384 672, 00 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 31 864 24 грн. - 3% річних від простроченої суми на підставі п.5 договору, що становить 1 277 501, 24 грн.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений 24 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., зареєстрований в реєстрі за №1500 на договорі позики від 07 листопада 2012 року, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим №1547.

Позивач також зазначив, що станом на 28 березня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за договором позики від 07 листопада 2012 року складає 37 720 доларів США 62 центи, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29 березня 2018 року (1 долар США =26, 4052 грн.) становить 996 020 грн. 51 коп., враховуючи, що відповідачем були здійснені платежі 28 жовтня 2014 року в сумі - 14 600 грн., що по курсу НБУ станом на 28.10.2014 року (12, 9509) = 1 127 доларів США 33 центи; 13 листопада 2014 року в сумі - 15 000 грн., що по курсу НБУ станом на 13 листопада 2014 року (15, 5600) = 964 долари США 01 цент; 29 січня 2015 року в сумі - 3 000 грн., що по курсу НБУ станом на 29 січня 2015 року (15, 9543) = 188 доларів США 04 центи, що підтверджується рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року у справі №405/5981/15-ц, тим самим всього відповідачем було здійснено оплат на суму 2 279 доларів США 38 центів.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором чи законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 ЦК України).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що строк повернення відповідачем ОСОБА_2 коштів за договором позикивід 07.11.2012 року, який становить 31.03.2014 року, минув, пред`явлений позивачем ОСОБА_1 примірник договору позики від 07 листопада 2012 року та наданий оригінал розпискиОСОБА_2 від 07.11.2012 року, яка (розписка) долучена до матеріалів справи, свідчать про те, що відповідачем ОСОБА_2 борг не повернуто, чим порушено право позивача як позикодавця за договором позики на його повернення, при цьому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з положень ст.ст.1046-1049 ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, та розглядаючи зазначену цивільну справу на підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 як позичальник, не виконав зобов`язання перед позивачем ОСОБА_1 , як позикодавцем, щодо повернення суми позики за зазначеним договором позики від 07 листопада 2012 року, що станом на 29 березня 2018 року становить 996 020 грн. 51 коп., що складає 37 720 доларів США 62 центи, на підставі чого зазначена сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 8 810 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 03.04.2018 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) борг за договором позики від 07 листопада 2012 року в розмірі 996 020 (дев`ятсот дев`яносто шість тисяч двадцять) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 8 810 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова