Провадження № 2/760/670/18
В справі № 760/9993/6-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- Сахна Р.М.

представника відповідача 3- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк »Платинум Банк» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа: ОСОБА_6 про зобов»язання вилучити запис про обтяження нерухомого майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. вилучити запис про обтяження нерухомого майна забороною на відчуження №13702299, зареєстрованого в Держаному реєстрі заборон від 15 березня 2016 року відносно 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0757 га (кадастровий номер - НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці ПАТ «Платинум Банк», та належить на праві власності ОСОБА_4;

-зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. вилучити запис про обтяження нерухомого майна забороною на відчуження №13702046, зареєстрованого в Держаному реєстрі заборон від 15 березня 2016 року відносно 1/2 частини будинку за АДРЕСА_1, житловою площею 70,30 кв.м. загальною площею 100,00 кв.м., що перебуває в іпотеці ПАТ «Платинум Банк» та належить на праві власності ОСОБА_4;

-вказати, що проголошене рішення підлягає виконанню суб'єктами державної реєстрації прав (Держаними реєстраторами) у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами внесеними до нього згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 834-VІІІ від 26 листопада 2015 року.

Посилається в позові на те, що 30 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про іпотечний кредит № 3.08012165.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитор на умова цього Договору надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 100 000, 00 Доларів США на строк кредитування 120 місяців, а позичальник зобов'язався повернути наданий Кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 9,99 % річних, виходячи з 360 календарних днів уроці та 30 днів у місяці, здійснити всі інші платежі за Кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання у повному обсязі.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором 30 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_8 був укладений Іпотечний договір №3.08012165.

Відповідно 1.1. Іпотечного договору Іпотекодавці передають, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку житлову нерухомість, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0757 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцям на підставі: 1/2 частина - Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 30 серпня 2005 року, на підставі рішення Київської міської ради від 18 листопада 2004 року за № 700-1/2110, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 06-7-01587, 1/2 частина - Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 30 серпня 2005 року, на підставі рішення Київської міської ради від 18 листопада 2004 року за № 700-1/2110, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі за № 06-7-01588 та будинок АДРЕСА_1, житловою площею 70,30 кв.м. загальною площею 100,00 кв.м. та належить Іпотекодавцям на підставі: 1/2 частина - Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, посвідчене 15 березня 1989 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 9н-325 (номер спадкової справи 6114), зареєстрованого 15 червня 1989 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстровій книзі за №27919, 1/2 частина - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 15 березня 1986 року державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори, за реєстровим № 9н-325 (номер спадкової справи 6114), зареєстрованого 15 червня 1989 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записане а реєстровій книзі за №27919.

На вказане майно, передане в іпотеку, приватним нотаріусом Ковальчук С.П. було внесено до відповідних реєстрів запис про обтяження його забороною на відчуження та запис про обтяження іпотекою.

Це підтверджується відповідними витягами з реєстру іпотек №18418208 від 06 травня 2008 року та реєстру заборон відчуження №18418228 від 06 травня 2008 року.

Останній платіж за умовами договору ОСОБА_5 вніс 23 лютого 2015 року, з 24 березня 2015 року чергові платежі по кредиту почали виноситися на прострочку, і станом на 31 травня 2016 року заборгованість за умовами договору становила 2 250 127, 47 гр.

Станом на 31 березня 2015 року Солом'янський районним судом м. Києва було відкрито провадження в справі за позовом дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_4 до ПАТ «Платинум Банк» про визнання Іпотечного договору недійсним.

Рішенням суду від 03 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, позов був задоволений частково, визнано недійсним Іпотечний договір в частині укладення між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_5

Постановою Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року судові рішення в справі були скасовані, а в позові ОСОБА_4 відмовлено.

Однак, скориставшись тим, що ухвалене рішення набрало законної сили, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 07 грудня 2015 року уклали Договір купівлі-продажу,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., за яким ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 1/2 частину частини житлового будинку та ? частину земельної ділянки, що були предметом іпотеки.

В подальшому відповідачі продовжували вчиняти дії, направлені на незаконне та не погоджене з банком, як Іпотекодержателем, передання 1/2 частини нерухомого майна, що і досі являється предметом іпотеки, під заборону відчуження.

31 березня 2016 року з метою перевірки наявності записів про обтяження 1/2 частини нерухомого майна, переданого в іпотеку ОСОБА_5, банк отримав інформацію про внесення 15 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. записів до державного реєстру заборони на відчуження, а саме:

заборона на відчуження 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 власник ОСОБА_4 (номер запису про обтяження 13702299);

заборона на відчуження 1/2 частини житлового будинку, власник ОСОБА_4 (номер запису про обтяження 13702046).

Ці обтяження були внесені до повного виконання зобов'язань за Попереднім договором № 653, посвідченим 15 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швецем Р.О.

Обтяжувачем 1/2 частини земельної ділянки та житлового будинку виступає ОСОБА_6

Вважає, що внесенні приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швецем Р.О. записи про обтяження забороною на відчуження 1/2 частини нерухомого майна, що є предметом іпотеки, суперечать вимогам закону, оскільки іпотека є дійсною з підстав скасування ухвалених судових рішень, які дали можливість відповідачам вчинити ці дії.

Крім того, вважає, що ОСОБА_4, отримавши у власність ? частину нерухомого майна, що є предметом іпотеки, набула статусу іпотекодавця, який має всі права і несе всі обов'язки за Іпотечним договором №3.08012165 від 13 січня 2008 року у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

Зазначив, що записи про обтяження нерухомого майна забороною на відчуження були внесені приватним нотаріусом Швець Р.О. 15 березня 2016 року, тоді як рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року скасовано 10 лютого 2016 року постановою Верховного Суду України.

За таких обставин вважає, що 1/2 частини нерухомого майна, що складається з земельної ділянки та житлового будинку та перебуває в іпотеці у ПАТ «Платинум Банк», має бути звільнена з-під заборон, накладених приватним нотаріусом Швець Р.О.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилалася на те, що записи до державного реєстру заборон на відчуження 1/2 частини земельної ділянки та житлового будинку, що на праві власності належить ОСОБА_4, були внесені за Попереднім договором № 653 про купівлю-продаж нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, та посвідченого 15 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.

Згідно з п. 3 Попереднього договору зобов'язання про укладення основного договору купівлі-продажу має бути виконано до 15 березня 2019 року, тобто станом на дату його вчинення відчуження об'єкту нерухомості не відбувалося.

Пунктом 11 Попереднього договору встановлено, що право власності на майно перейде до покупця з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, нерухоме майно, яке є предметом іпотеки і належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, на даний момент перебуває у її володінні та користуванні, а Попередній договір не є угодою щодо відчуження нерухомого майна, а є лише наміром сторін у майбутньому укласти договір купівлі- продажу.

Виходячи з цього вважає внесені приватним нотаріусом записи такими, що відповідають п. 2 гл. 15 Закону України «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме в зв»язку з укладенням договору позики.

Крім того, Попередній договір купівлі-продажу не визнавався у встановленому законом порядку недійсним, а відповідно й записи про обтяження забороною на відчуження 1/2 частини нерухомого майна, що складається з житлового будинку та земельної ділянки, вчинені на законних підставах.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Відповідачі - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та ОСОБА_4, а також 3-я особа ОСОБА_6 в судові засідання неодноразово не з'являлися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, належного повідомлення відповідачів та 3-ї особи про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 23 Закону у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Статтею 4 Закону визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що 30 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про іпотечний кредит № 3.08012165.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 100 000, 00 доларів США на строк кредитування 120 місяців під 9, 99% річних виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором 30 січня 2008 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_8 був укладений Іпотечний договір №3.08012165.

Відповідно 1.1. Іпотечного договору Іпотекодавці передають, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку житлову нерухомість, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0757 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцям на підставі:

-1/2 частини - Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 30 серпня 2005 року, на підставі рішення Київської міської ради від 18 листопада 2004 року за № 700-1/2110, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 06-7-01587;

-1/2 частини - Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 30 серпня 2005 року, на підставі рішення Київської міської ради від 18 листопада 2004 року за № 700-1/2110, та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі за № 06-7-01588;

та житловий будинок АДРЕСА_1, житловою площею 70,30 кв.м. загальною площею 100,00 кв.м.. та належить Іпотекодавцям на підставі:

-1/2 частина - Свідоцтво про право власності на спадщину за законом, посвідчене 15 березня 1989 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 9н-325 (номер спадкової справи 6114), зареєстрованого 15 червня 1989 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстровій книзі за №27919;

-1/2 частина - Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 15 березня 1986 року державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори, за реєстровим № 9н-325 (номер спадкової справи 6114), зареєстрованого 15 червня 1989 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та записане а реєстровій книзі за №27919.

Відповідно до витягу з реєстру іпотек №18418208 від 06 травня 2008 року та реєстру заборон відчуження №18418228 від 06 травня 2008 року, у зв'язку з передачею зазначеного майна в іпотеку, приватним нотаріусом Ковальчук С.П. було внесено до реєстрів записи про обтяження майна забороною на відчуження та запис про обтяження іпотекою.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, відповідач ОСОБА_5 станом на 31 травня 2016 року заборгував банку за умовами договору 2 250 127, 47 гр.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року був частково задоволений позов відповідачки ОСОБА_4 та визнано недійсним Іпотечний договір в частині його укладення між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_5

Рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року.

Постановою Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року ухвалені судові рішення в справі були скасовані, в позові ОСОБА_4 було відмовлено.

/ а.с. 65 - 90 /

Встановлено також, що 07 грудня 2015 року був укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за умовами якого відповідач ОСОБА_5 продав відповідачці ОСОБА_4 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини житлового будинку, що були предметом іпотеки.

Крім того, 15 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений Попередній договір №653 про купівлю - продаж нерухомого майна, а саме: 1/2 будинку та частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Швець Р.О., яким, відповідно до умов договору, були внесені два записи до державного реєстру заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна.

/ а. с. 213 - 217 /

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

За таких умов у разі скасування судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі рішення суду, яке скасовано, оскільки відпала підстава виключення цього запису.

Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Представник відповідачки ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила і це ж підтверджується відзивом на позов, згідно з п.7 Попереднього договору від 15 березня 2016 року 3-я особа ОСОБА_6 надала ОСОБА_4 позику у розмірі 500 000, 00 гр.

При укладенні договору сторони досягли згоди про укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна 15 березня 2019 року.

Пунктом 11 Попереднього договору сторони визначили, що право власності на майно перейде до покупця з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Записи про обтяження забороною на відчуження 1/2 частини нерухомого майна внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на підставі Попереднього договору в частині позики.

Відповідно до п. 2 гл. 15 Закону України «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» підставою для накладання заборони на відчуження майна є видача позики.

Таким чином, дії приватного нотаріуса Швеця Р.О. при внесенні оспорюваних позивачем записів вчинені відповідно до вимог закону.

Згідно з п. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У разі неспростування презумпції правомірності договору, у даному випадку у зв'язку зі скасуванням судового рішення, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Судом встановлено та не спростовується представником позивача, Попередній договір купівлі-продажу не визнавався у встановленому законом порядку недійсним, а тому записи про обтяження забороною на відчуження майна відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, захисту у судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 3,6,15,16, 203, 204, 215, 635, 655 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 23 Закону України «Про іпотеку», ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк »Платинум Банк» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобов»язання вилучити запис про обтяження нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя: Л .А. Шереметьєва