УХВАЛА

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-70/11

провадження № 61-42433ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих пошкодженням будинку, демонтажу ями-басейну, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 провести демонтаж бетонної конструкції ями-бассейну, розташованої на земельній ділянці його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, привівши цю ділянку в попередній стан, вирівнявши площину басейну землею до рівня природнього ґрунту.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 700 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовленою

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків, завданих пошкодженням будинку, скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 5 900 грн.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року в частині розміру стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди змінено з 700 грн на 2000 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

У серпні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 є стягнення майнової шкоди у розмірі 11 990 грн 20 коп.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено вимоги немайнового характеру, а саме відшкодування моральної шкоди.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявниками обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, справа становить виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу, у звязку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржувані заявниками судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою, частиною девятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих пошкодженням будинку, демонтажу ями-басейну, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Суддя М. Є. Червинська