УХВАЛА

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 757/5668/14

провадження № 61-44465ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Український інноваційний банк») до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» відхилено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишено без змін.

17 вересня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Верховного Суду ПАТ «Українська інноваційна компанія» (колишня назва ПАТ «Український інноваційний банк»)направило касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ПАТ «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року визнано підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені ПАТ «Українська інноваційна компанія», неповажними.

Касаційну скаргу ПАТ «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року залишено без руху та надано для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

07 грудня 2018 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» вручено копію вказаної ухвали від 01 жовтня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

17 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ «Українська інноваційна компанія» на виконання вимог вказаної ухвали від 01 жовтня 2018 року направило до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Вказане клопотання мотивоване тим, що представник ПАТ «Українська інноваційна компанія» отримала копії оскаржуваних рішень лише 17 серпня 2018 року, тому останнім днем для подачі касаційної скарги є 17 вересня 2018 року.

Також скаржник повторно посилається на доводи, наведені ним раніше у клопотанні, доданому до касаційної скарги, а саме на те, що під час розгляду даної справи інтереси ПАТ «Український інноваційний банк» представляла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якою не було передано матеріали справи представникам ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Постанову правління Національного Банку України «Про віднесення ПАТ «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних» від 24 грудня 2015 року № 934 та рішення виконавчої дирекції ФГВФО «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український інноваційний банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 24 грудня 2015 року № 239, постанову правління НБУ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» від 22 березня 2016 року № 180 та рішення виконавчої дирекції ФГВФО «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 22 березня 2016 року № 385 визнано незаконними та скасовано рішеннями судів у 2016 році, тому дії зазначеної уповноваженої особи, зокрема, отримання рішення суду, не мають юридичних наслідків.

Однак представники ПАТ «Українська інноваційна компанія» не мали можливості раніше подати касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

В частині другій цієї ж статті вказано, що у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Поновлення строку на касаційне оскарження є втручанням у принцип res judicata. Тому особа, яка подає клопотання про поновлення строку, має діяти негайно з моменту, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про рішення, що підлягає оскарженню.

Оскаржувана ухвала Апеляційного суду м. Києва постановлена 26 липня 2016 року, зареєстрована в реєстрі 07 серпня 2016 року та оприлюднена 10 серпня 2016 року.

Інтереси ПАТ «Український інноваційний банк» у даній справі представляла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діяла в межах повноважень, передбачених законом.

Крім того, скаржник, який самостійно подав позов до суду першої інстанції 14 березня 2014 року, не був позбавлений можливості виявити зацікавленість у результатах розгляду справи та своєчасно дізнатися про наявність судового рішення.

З моменту постановлення судом апеляційної інстанції ухвали від 26 липня 2016 року до звернення скаржника з касаційною скаргою минуло понад два роки.

З огляду на викладене, наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки не виправдовують пропущення строку на касаційне оскарження більше ніж на два роки.

Аналогічний висновок містить ухвала Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року, якою касаційну скаргу ПАТ «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року залишено без руху.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Враховуючи наведене, та те, що поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу, у передбачений законом строк, та які б виправдали пропуск строку понад два роки, не надано, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько