Провадження 2/331/1109/2018
Справа № 331/3786/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса : АДРЕСА_2) до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. № 9), третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гедікова Ганна Ігорівна (місцезнаходження: АДРЕСА_3), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2018 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі базового відділення у м. Запоріжжі, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гедікова Ганна Ігорівна, про визнання виконавчого напису реєстровий № 601, вчиненого приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_4, загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.11.2007 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена Генеральна кредитна угода №010/02-2/588, згідно якої Банк надав грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язався повернути Банку до 12.11.2017р. кредит в сумі 840 000,00 гривень, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених договором.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за генеральною кредитною угодою №010/02-2/588 від 13.11.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як майновим поручителем, був укладений договір іпотеки №010/02-2/588/2 від 14.11.2007р.

Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 44,9 кв.м., яке належить Іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частині кожному.

23.05.2010р., у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ганною Ігорівною вчинено виконавчий напис реєстр. № 601, про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором в розмірі 844 726,87 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 755 166,18 гривень, з яких заборгованість за несплаченими траншами 24 401,74 гривень; нарахована пеня на заборгованість за траншами 981,53 гривень; заборгованість за відсотками 81 253,63 гривень; нарахована пеня на заборгованість за відсотками 7 325,53 гривень.

23.03.2018 р. на підставі листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» вих.№140-9-5/372 від 23.03.2018р., ОСОБА_5 (дружина Позивача-1), як поручителем за договором поруки, було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 800 000,00 гривень.

28.03.2016р. під час ознайомлення представниками позивачів з матеріалами виконавчого провадження у Жовтневому ВДВС було встановлено, що виконавчим документом в матеріалах ВП №50261605 щодо боржника ОСОБА_6 є виконавчий напис реєстр. №601 від 23.05.2010р., а в матеріалах ВП №50261775 щодо боржника ОСОБА_2 виконавчим документом є «Дублікат» виконавчого напису реєстр. №601 від 23.05.2010р. виданий 24.12.2013р. приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замість втраченого.

На сьогодні виконавчий документ знаходиться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і не пред'явлений до виконання, проте виконавчий напис реєстр. №601 від 23.05.2010 р., вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ганною Ігорівною, повинен бути визнаний таки,м що не підлягає виконанню у зв'язку з тим, що весь період примусового стягнення в органах ДВС одночасно перебували на виконанні оригінал і дублікат виконавчого напису реєстр. № 601 від 23.05.2010 р., який був отриманий за заявою відповідача незважаючи на те, що його оригінал не був втрачений.

На підставі викладеного, посилаючись на ст. 432 ЦПК України, ст. 53 Закону України « Про виконавче провадження», просять суд визнати виконавчий напис реєстровий № 601, вчинений приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_4, загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню.

Представники позивачів, кожен в окремості, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

Третя особа по справі у судове засідання не з'явилася, хоча про час день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надала.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а.с. 47-48)

Ухвалою суду від 12 липня 2018 року залучено до участі в справі в якості належного відповідача - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», місцезнаходженням якого є: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. № 9, замість первісного - публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» в особі базового відділення у м. Запоріжжі. Підготовче провадження у справі відкладено на 13 серпня 2018 року. (а.с. 60-61)

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представників позивачів, відповідача, взявши до уваги надані сторонами докази, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а, відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (п.1 ст.16 ЦК України).

Пунктом 2 ст.432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Матеріалами справи встановлено, що 13.11.2007 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена Генеральна кредитна угода №010/02-2/588, згідно якої Банк надав грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язався повернути Банку до 12.11.2017р. кредит в сумі 840 000,00 гривень, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених договором.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за генеральною кредитною угодою №010/02-2/588 від 13.11.2007р., між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як майновим поручителем, був укладений договір іпотеки №010/02-2/588/2 від 14.11.2007р.

Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 44,9 кв.м., яке належить Іпотекодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частині кожному.

23.05.2010р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ганною Ігорівною вчинено виконавчий напис реєстр. № 601, про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором в розмірі 844 726,87 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 755 166,18 гривень, з яких заборгованість за несплаченими траншами 24 401,74 гривень; нарахована пеня на заборгованість за траншами 981,53 гривень; заборгованість за відсотками 81 253,63 гривень; нарахована пеня на заборгованість за відсотками 7 325,53 гривень. (а.с. 12-13)

На виконання виконавчого напису Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавчі провадження:

постанова ВП № 39464465 від 27.08.2013 p., щодо виконання виконавчого напису відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 16-17);

постанова ВП № 41452751 від 15.01.2014р., щодо виконання виконавчого напису відносно боржника ОСОБА_2 (а.с. 18-19)

На підставі п.10. ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), у зв'язку з направленням виконавчого документа за місцем знаходження майна боржника, а саме до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ, зазначені виконавчі провадження закінчені, згідно постанови ВП № 39464465 від 08.06.2015 р. та постанови ВП № 41452751 від 17.11.2015 р.(а.с.20- 23)

Постановами Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчого напису реєстр.№601 від 23.05.2010р.:

*постанова ВП №50261605 від 24.02.2016р., щодо виконання виконавчого напису відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 24);

*постанова ВП № 50261775 від 24.02.2016р., щодо виконання виконавчого напису відносно боржника ОСОБА_2 (а.с. 25)

Постановами Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ виконавчі провадження були передані до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області:

*постанова ВП №50261605 від 31.03.2017р., відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 28-29) ;

*постанова ВП №50261775 від 31.03.2017р., відносно боржника ОСОБА_2 (а.с.26-27

23.03.2018р. на підставі листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» вих.№140-9-5/372 від 23.03.2018р., ОСОБА_5 (дружина Позивача-1), як поручителем за договором поруки, було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 800 000,00 гривень, що підтверджується квитанціями № OTKF14156 від 23.03.2018 р., № OTKF12752 від 23.03.2018 р. (а.с. 31)

25.04.2018р. на підставі заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль», про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанови якими виконавчий документ (виконавчий напис реєстр.№601 від 23.05.2010р.) повернуто стягувачу АТ «Райффайзен Банк Аваль»:

*постанова ВП № 50261605 від 25.04.2018 р., відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 32-35);

*постанова ВП № 50261775 від 25.04.2018 р., відносно боржника ОСОБА_2 (а.с. 36-39)

28.03.2016р. під час ознайомлення представниками позивачів з матеріалами виконавчого провадження у Жовтневому ВДВС виявилося, що виконавчим документом в матеріалах ВП №50261605 щодо боржника ОСОБА_6 є виконавчий напис реєстр.№601 від 23.05.2010р., а в матеріалах ВП №50261775 щодо боржника ОСОБА_2 виконавчим документом є «Дублікат» виконавчого напису реєстр.№601 від 23.05.2010р. виданий 24.12.2013р. приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замість втраченого. (а.с. 8-15)

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно ч. 1 ст.53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Відповідно до п. 1.1. глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність (п.6.1. глави 22).

Зазначеними нормами законодавець чітко визначив порядок та умови видачі нотаріусами дубліката документа замість втраченого, та виключив можливість одночасної дії оригіналу і дублікату документу, в даному випадку оригінала та дубліката виконавчого напису реєстр. № 601 від 23.05.2010р.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає необхідним визнати виконавчий напис реєстровий № 601, вчинений приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. від 23.05.2010 року, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_4, загальною площею 44,9 кв.м., таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 200, 259, 263-265, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса : АДРЕСА_2), задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 601, вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Ганною Ігорівною від 23.05.2010р., щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 44,9 кв.м.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2018 року.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія повного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

13.08.2018