№ 207/1775/18
№ 2/207/1178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м.Кам'янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, Заводський районний у м. Кам'янське ВДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року шлюб з відповідачем ОСОБА_2, розірвано.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 з моменту народження дитини, ОСОБА_3 ні матеріальної допомоги, ні допомоги по розвитку та вихованню сина не надавав, а всі зароблені кошти витрачав на бари та алкогольні напої. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.12.2013 року, з ОСОБА_2 на її користь, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 04.12.2013 року до досягненнядитиною віку повноліття.

Однак, ОСОБА_2, знаючи про свій обов'язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина, будучи працездатним, ніде не працював, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам за період часу з 04.12.2013 року по 14.11.2014 року включно, що в грошовому відношенні становить 9943 грн. 35 коп.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Але і вирок суду не змусив відповідача по справі замислитись над вихованням своєї дитини і надавати будь-яку допомогу малолітньому сину.

Вихованням, опікуванням та утриманням малолітнього сина ОСОБА_3, з моменту його народження, вона займається самостійно та створює всі умови для нормального розвитку дитини, дбає про його стан здоров'я та гігієну, займається його психічним, духовним та особистим розвитком, створює для нього позитивні емоції, забезпечує речами необхідними для повноцінного розвитку дитини його віку.

Позбавлення батьківських прав, наданих батькам за фактом спорідненості з дитиною є крайнім заходом впливу, однак бажає звернути увагу суду, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, щодо свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не виявляє батьківського піклування та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що проявляється у наступному: не утримує дитину, не турбується про неї, не забезпечує її інтереси, що є предметом основної турботи та основним обов'язком батьків, не забезпечує достатнім рівнем життя для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, а також не має бажання працювати.

Під час випадкової зустрічі з відповідачем, він наполягав на тому, щоб вона написала заяву про відмову від аліментів, які вона і так не отримує, а останнім часом взагалі переховується від неї та сина.

Вважає, що ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є поважними підставами для позбавлення його батьківських прав, щодо малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі її довірителя ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки та обставини якими вони обґрунтовані визнав у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради Посунько О.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі їх представника, та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Представник третьої особи - Заводського районного у м. Кам'янське ВДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їх представника.

Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, має дитину: малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 834 від 11.10.2013 року, батьками дитини записані: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (ар.с.13).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.12.2013 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 04.12.2013 року до досягнення віку повноліття (ар.с.14-15).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.12.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (ар.с.16).

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців (ар.с.20).

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Скрит А.В., заборгованість ОСОБА_2 по аліментам за період з 04.12.2013 року по 28.02.2018 року складає 48516,98 грн. (ар.с.22).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів виданої в.о. начальника Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астаповою О.В., ОСОБА_1 не отримувала аліменти з боржника ОСОБА_2 за період з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року (ар.с.23).

Відповідно до характеристики наданої головою квартального комітету № 18 Тонконог А.І., ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює, виховує сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, любляча мати, яка гарно піклується про свою дитину, дитина завжди доглянута, ОСОБА_1 відповідальна, чуйна, доброзичлива, скарг від сусідів на неї не було (ар.с.25).

Відповідно до висновку № 8/1172-7 від 19.09.2018 р. Адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у відношенні малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2відповідає інтересам дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 12.09.2018 року, особисто був присутній ОСОБА_2, який пояснив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (ар.с.65-66).

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, аліменти не сплачує.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не створив належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально.

Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання.

Оскільки відповідач у справі позов визнав у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечує, а також те, що підстав вважати, що задоволення позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити.

За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, треті особи: орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вул. Затишна, 3, Заводський районний у м. Кам'янське ВДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: м. Кам'янське, пр. Гімназичний, 47, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення є підставою для внесення відповідних відміток про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 в актовому записі № 834 від 11 жовтня 2013 року складеному у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя І.М. Юрченко