_______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/94/18
УХВАЛА

03.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Дідур В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про витребування автомобіля з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2018 року скаржник ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, в якій просить: визнати дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про винесення постанови ВП № 56194528 від 17 квітня 2018 року про відкриття виконавчого провадження та постанови ВП № 56194528 від 05 липня 2018 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп. по виконавчому провадженні за виконавчим листом № 520/14219/16-ц від 23 січня 2018 року неправомірними та скасувати зазначені постанови, посилаючись на те, що вона отримала копії зазначених постанов лише 16 липня 2018 року, про існування зазначеного виконавчого провадження вона не знала.

У судове засідання представник скаржника ОСОБА_1 не зявилась, до суду надала заяву, в якій підтримує зазначену скаргу.

Представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій заперечила проти задоволення зазначеної скарги, посилаючись на те, що державний виконавець неодноразово відправляв на адресу боржника зазначені постанови, у червні 2018 року представник скаржника надала заяву про зміну адреси ОСОБА_1

Державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 20 вересня 2017 року Київським районним судом м. Одеси у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль- відмовлено; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про витребування автомобіля з незаконного володіння задоволено, а саме: витребувано у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2; зобовязано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК 344923, видане 23грудня 2011 року на автомобільмарки «HYUNDAI ACCENT», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року повернута.

23 січня 2018 року Київським районним судом м. Одеса видані виконавчі листи у цій справі, на підставі яких 17 квітня 2018 року державним виконавцем було винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

05 липня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп., оскільки боржником до цього часу не виконано рішення суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 цього Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 17 липня 2018 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 перебуває за адресою: АДРЕСА_1, що є територією Київського району, м. Одеси. Доказів, що могли би спростувати це боржником не надано.

Оскільки боржник зареєстрований на території Київського району, м. Одеси, суд вважає, що зазначені виконавчі дії підлягають виконанню Другому Київському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, у звязку з чим, постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 квітня 2018 року є законною.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З доказів, які 03 жовтня 2018 року надані до суду представником скаржника ОСОБА_1 вбачається, що боржник ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення штрафу лише 16 липня 2018 року та 07 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У звязку з чим, суд вважає за необхідне постанову про накладення штрафу, оскільки державним виконавцем не враховано той факт, що боржником отримана постанова про відкриття виконавчого провадження лише 16 липня 2018 року. Також, у задоволенні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження слід відмовити, оскільки вона є законною та виконання рішення суду виконується у Київському районі, м. Одеси.

Керуючись ст. 81, 89, 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про витребування автомобіля з незаконного володіння задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП № 56194528 від 05 липня 2018 року, в порядку виконання виконавчого листа за № 520/14219/16-ц від 23 січня 2018 року.

Скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 56194528 від 05 липня 2018 року, в порядку виконання виконавчого листа за № 520/14219/16-ц від 23 січня 2018 року.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56194528 від 17 квітня 2018 року, в порядку виконання виконавчого листа за № 520/14219/16-ц від 23 січня 2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Київський районний суду м. Одеси в складі:

Головуючий Салтан Л. В.