Справа № 724/1038/18
Провадження № 2/724/477/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Швець А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності він являється єдиним і повноправним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м. Хотин, вул. Васильєва, 26.

Зазначає, що у 2005 році при купівлі вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу серії ВСМ 594619 від 21.09.2005 року він дав згоду на реєстрацію в його будинку його батька ОСОБА_2, при цьому ніякі угоди з ним не укладалися і він зареєструвався як член сімї.

Проте, його батько як на той час так і тепер має власне житло в якому проживає, і з моменту реєстрації за місцем проживання в його будинку (з 2005 року) він в ньому не проживав. На даний час його речей в будинку немає. Крім того вказує, що відповідач не виконував жодних дій з утримання будинку, проведення поточного ремонту, сплати комунальних платежів.

Факт реєстрації відповідача за його адресою створює для нього великі незручності, та у випадку продажу будинку його ніхто не захоче придбати з будь-якими обтяженнями.

Вважає, що оскільки відповідач не укладав з ним жодних угод, не бере участі в утриманні будинку, не проживає в ньому і не користується ним без поважних причин більше одного року, тому вважає, що він втратив право на користування цим будинком.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Чернівецька область, м. Хотин, вул. Васильєва, 26.

30.08.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив не визнавати його таким, що втратив право користування житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Хотин, вул. Васильєва, 26, Чернівецької області посилаючись на те, що він іншого житла немає. На даний час хворіє, догляд за ним здійснює його цивільна дружина ОСОБА_3 та її донька у їхньому помешканні, в якому він на даний час і проживає, однак суд вважає, що обставини викладені у відзиві на позовну заяву не підтверджені належними та достатніми доказами, оскільки відповідач ОСОБА_2 в обґрунтування відзиву посилається на те, що він на даний час хворіє та є інвалідом, проте надає суду виписку з історії хвороби за 2016 рік та пенсійне посвідчення, термін дії якого з 2006 року не продовжено. Крім того, інших доказів поважності причин не проживання відповідача в даному будинку понад один рік та доказів в утриманні будинку суду до відзиву не додано.

01.10.2018 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що доводи наведені у відзиві є безпідставними і не заперечують обєктивних обставин викладених у його позовних вимогах.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Хотин, вул. Васильєва, 26, Чернівецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.09.2005 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8451208 від 26.09.2005 року, форма власності приватна, частка 1/1.

Згідно будинкової книги за адресою вул. Васильєва, 26, м. Хотин, Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: м. Хотин, вул. Васильєва, 26, Чернівецької області встановлено склад сімї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_2 з 2005 року, який не проживає за вказаною адресою. Також даною комісією встановлено, що речі ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутні, та з моменту придбання будинку ОСОБА_2 в ньому не проживав.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м. Хотин, вул. Васильєва, 26, Чернівецької області, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний обліковий номер картки платника податків: НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя: О.Г.Єфтеньєв