Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 310/6618/17 Головуючий у 1 інстанції: Черткова Н.І.
провадження № 22-ц/778/3255/18
У Х В А Л А

17 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі судді-доповідача Маловічко С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПП «Бердянськмеблі» про встановлення факту проживання однією родиною жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено повністю. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну, за якою не може бути відкрито провадження з наступних підстав.

Апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 N 2229-VIII /2229-19/ почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв судовий збір справляється на загальних підставах.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

На момент подання первісного позову ОСОБА_3, відповідно до вимог п.п. 1.1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається що вимоги ОСОБА_3 про визнання особистою приватною власністю убудованого приміщення є майновими. Ціна первісного позову становила 600 000 грн. Враховуючи вимоги закону, за подання даної позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 6 000 грн.

На момент подання зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 відповідно до вимог п.п. 1.2, 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п. 1,2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви фізичною особою немайнового характеру судовий збір становив 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи вимоги закону, за подання даної позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 640 грн..

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Зі справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (300000 грн.) є майновими, позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю є немайновими.

Враховуючи вимоги закону, за подання даної позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 3640 грн. (3000 грн. + 640 грн.).

Виходячи з розрахунку : ((6000 + 3640)х150%), судовий збір за подачу цієї апеляційної скарги становить 14 460 грн.,

Нормами закону «Про судовий збір» встановлено граничний розмір максимальної ставки судового збору, що підлягає сплаті фізичною особою за подачу апеляційної скарги, що становить 13 215 грн.

Тому апелянту необхідно сплатити за подачу апеляційної скарги 13 215 грн.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг з 02.07.2018р.:

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку (МФО): 899998;

Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101;

Код ЕДРПОУ отримувача: 38025409;

Номер рахунку отримувача: 0011.

В апеляційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 зазначає, що вона самостійно виховує двох доньок. Молодшій з який, ще не виповнилось 14 років. Річний розмір її доходів за минулий календарний рік склав 118 776,96 грн. Розмір судового збору за звернення з вищевказаною апеляційною скаргою перевищує 5 % її річного доходу за календарний рік. Враховуючи її майновий стан, просить звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад довідка про склад сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, наявність рухомого чи нерухомого майна тощо).

Приписами частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначені вичерпані умови за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою задовольнити клопотання про звільнення судового збору.

Зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, вказане положення закону може бути застосоване тільки при зверненні з клопотанням про звільнення від сплати судового збору лише позивачем у справі.

Оскільки ОСОБА_2 є відповідачем у справі за первісним позовом ОСОБА_3 про визнання майна особистою власністю, встановлена вищезгаданою нормою пільга не розповсюджується на даний випадок.

Крім того, ОСОБА_3 не надала належних доказів того, що у неї на момент подання апеляційної скарги (станом на 06.08.2018 р.) дійсно відсутні кошти для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для сплати судового збору.

На підтвердження доводів вказаних в клопотанні ОСОБА_2 надано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2017 рік. Проте надані апелянтом докази не підтверджують в повній мірі незадовільного майнового стану, який перешкоджає сплаті нею судового збору.

Обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить жодних відомостей про матеріальний стан у ОСОБА_2 станом на день звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року).

Враховуючи наведені норми Закону та обставини в обґрунтування поважності підстав для звільнення сплати судового збору у даному випадку, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПП «Бердянськмеблі» про встановлення факту проживання однією родиною жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя без руху.

Надати апелянту строк терміном десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 13 215 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Суддя : С.В. Маловічко