Постанова

Іменем України

21 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 210/2105/16-ц

провадження № 61-21214св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року у складі судді Костенко В. В. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду) про визнання довідки про заробітну плату для обчислення середньої заробітної плати для призначення страхових виплат такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, зобов'язання надати нову довідку та призначення страхових виплат.

Позовна заява мотивована тим, що в період з 15 червня 1981 року по 14 травня 2012 року ОСОБА_2 працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на різних посадах, зокрема з 2009 року - майстром виробничої дільниці з видачі коксу, а з 30 серпня 2011 року - підсобним робочим.

В період роботи на підприємстві відповідача на підставі медичного висновку профілактичного відділення від 28 січня 2011 року № 104 за розпорядженнями ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 29 серпня 2011 року, 12 грудня 2011 року, 04 січня 2012 року позивача переведено на посаду підсобного робочого тимчасово з 30 серпня 2011 року по 12 вересня 2011 року, з 08 грудня 2011 року - строком на один місяць, з 09 січня 2012 року - до працевлаштування на іншу роботу, умови та характер яких, відповідають медичним рекомендаціям.

14 квітня 2012 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням.

Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 11 грудня 2014 року йому первинно було встановлено 15 % втрати професійної працездатності від професійного захворювання з 01 грудня 2014 року. При наступному перегляді 15 грудня 2015 року - встановлено 15 % втрати професійної працездатності безстроково.

У зв'язку з встановленням йому стійкої втрати професійної працездатності, він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду про призначення йому страхової виплати. На запит відділення виконавчої дирекції Фонду роботодавцем було виготовлено довідку про його середню заробітну плату (дохід) за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року, яка була прийнята відділенням виконавчої дирекції Фондудля призначення страхової суми.

Вважав, що довідка про його середню заробітну плату (дохід) виготовлена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки професійне захворювання виникло з причини роботи у шкідливих умовах праці в період з червня 1981 року по серпень 2011 року на посадах машиніста насосного устаткування, газівника дверного, машиніста коксових машин, старшого майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу та майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу. Вказував, що роботодавець помилково включив в розрахунковий період для визначення середньої заробітної плати його заробітну плату за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року, коли він працював підсобним робочим, а тому має бути видана нова довідка та прийнята інша середня заробітна плата (дохід) для призначення страхової виплати.

На підставі викладеного позивач просив визнати довідку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року про його заробітну плату за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року, для обчислення середньої заробітної плати для призначення страхових виплат, такою що не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок № 1266); зобов'язати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надати нову довідку та зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду нарахувати йому страхові виплати, виходячи із його заробітної плати за період з лютого 2011 року по липень (включно) 2011 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року про виправлення описки, позов задоволено.

Визнано видану ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» довідку від 24 грудня 2014 року № 811-15/1-8579 про заробітну плату ОСОБА_2 за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням такою, що не відповідає Порядку № 1266.

Зобов'язано ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надати довідку про заробітну плату ОСОБА_2 для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за період з лютого по липень (включно) 2011 року.

Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду призначити страхові виплати ОСОБА_2, виходячи із довідки про його заробітну плату за період з лютого по липень (включно) 2011 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що роботодавцем при виготовленні довідки про середню заробітну плату (доход), а відділенням виконавчої дирекції Фонду при призначенні страхових виплат було неправильно взято розрахунковий період, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, чим порушено Порядок № 1266, що призвело до неправомірного призначення ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції встановив обставини справи щодо наявності факту порушення законних прав позивача в повному обсязі та на підставі належних доказів, тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відділення виконавчої дирекції Фондупросить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що позивач отримує страхові виплати, нараховані скаржником на підставі довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року № 811-15/1-8579, із заявами про незгоду з ними до відділення виконавчої дирекції Фонду не звертався. Розмір середньої заробітної плати ОСОБА_3 у спірній довідці визначено відповідно до вимог закону за період шість календарних відпрацьованих місяців до звільнення. Крім того, вказував, що позовна вимога заявлена позивачем щодо довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року № 911-15/1-8379, проте ухвалою про виправлення описки від 05 січня 2017 року суд першої інстанції визначив, що правильним номером спірної довідки є № 811-15/1-8579, чим вийшов за межі, оскільки позивач свої вимоги не змінював.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

11 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 1981 року перебував у трудових відносинах з Криворізьким коксохімічним заводом, правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

На підставі медичного висновку профілактичного відділення від 28 січня 2011 року № 104 за розпорядженнями ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 29 серпня 2011 року, 12 грудня 2011 року, 04 січня 2012 року позивача переведено на посаду підсобного робочоготимчасово з 30 серпня 2011 року по 12 вересня 2011 року, з 08 грудня 2011 року - строком на один місяць, з 09 січня 2012 року - до працевлаштування на іншу роботу, умови та характер яких, відповідають медичним рекомендаціям.

Згідно з наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 14 травня 2012 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

Відповідно до акта за формою П-4 від 28 жовтня 2014 року № 35 ОСОБА_2 працюючи майстром основної виробничої дільниці з видачі коксу (коксові батареї 3-4) отримав професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першого ступеня. Легенева недостатність першого-другого ступенів.

Відповідно до висновку МСЕК від 11 грудня 2014 року ОСОБА_2 первинно було встановлено 15 % втрати професійної працездатності від професійного захворювання з 01 грудня 2014 року. При наступному перегляді 15 грудня 2015 року - встановлено 15 % втрати професійної працездатності безстроково.

На вимогу відділення виконавчої дирекції Фонду ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»надало довідку від 24 грудня 2014 року № 811-15/1-8579 про заробітну плату ОСОБА_2 за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, на підставі якої відділенням виконавчої дирекції Фондупризначено ОСОБА_2 страхові виплати у вигляді щомісячних страхових виплат та одноразову допомогу.

Спір у справі виник в зв'язку із незгодою позивача із визначеним ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у довідці періодом його роботи на підприємстві, за який обчислено середню заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, зокрема неврахування у цей період місяців роботи за професією, яка спричинила професійне захворювання.

Відповідно до частин другої, третьої та сьомої статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів.

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно з частинами першою та другою статті 34 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Частинами 10, 12 статті 34 Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого.

Пунктами 3, 4 Порядку № 1266 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

Крім того, згідно з пунктом 12 Порядку № 1266 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Судами встановлено, що в пункті 13 акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28 жовтня 2014 року № 35 зазначено, що умови праці майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу коксового цеху № 1 за показниками до пилу відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості.

Таким чином, вказаним актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_3 визначено хронічне професійне захворювання, яке було спричинене виконанням ним роботи за професією майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу, а не професією підсобного робочого 1 розряду.

В зв'язку із вказаним, суди обох інстанцій дійшли вірного висновку про те, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат, є період роботи ОСОБА_3 у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за професією майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу, з якою пов'язане професійне захворювання, перед переходом на іншу роботу (за професією підсобного робочого 1 розряду). Зокрема за період з лютого 2011 року по липень (включно) 2011 року, за повні відпрацьовані шість місяців перед переходом на іншу роботу згідно з розпорядженнями роботодавця.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про порушення прав позивача призначенням страхових виплат на підставі довідки виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року про його заробітну плату за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року та в зв'язку із чим обґрунтовано задовольнили позов.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

У абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Доводи касаційної скарги про те, що розрахунковим періодом обчислення середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат є період роботи позивача з листопада 2011 року по квітень 2012 року є необґрунтованими згідно з вимогами чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки професійне захворювання розвинулося у ОСОБА_3 від дії шкідливих факторів праці за професією майстра основної виробничої дільниці з видачі коксу. Відповідно до вимог вказаних вище норм права, редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат слід виходити із професії, з якою дійсно пов'язане професійне захворювання, та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я, а розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед переходом на іншу роботу з роботи, з якою пов'язане професійне захворювання.

Також спростовуються матеріалами справи доводи касаційної скарги про те, що позовна вимога заявлена позивачем щодо довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року № 911-15/1-8379, проте ухвалою про виправлення описки суд першої інстанції визначив, що правильним номером спірної довідки є № 811-15/1-8579, чим вийшов за межі, оскільки позивач свої вимоги не змінював. З матеріалів справи вбачається, що копія довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 24 грудня 2014 року, яку надав позивач та довідки, яку надав скаржник на виконання вимог суду першої інстанції є однаковими. Таким чином, суд першої інстанції діяв в межах наданих законом повноважень та виконав обов'язок щодо встановлення обставин справи в повному обсязі для вірного вирішення спору на підставі належних доказів, а виправлення описки в рішенні суду передбачено статтею 219 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, викладених у мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій містять вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ці рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської областізалишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик