Справа № 353/668/18
Провадження № 2/353/335/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.,

з участю секретаря Драгомирецької О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 50 в с. Буківна Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку проживала бабуся її чоловіка, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і їй належав на праві власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди по зазначеній адресі. Свідоцтва на право власності на даний житловий будинок, господарські будівлі та споруди на імя покійної бабусі немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. 07.10.2002 року померла бабуся ОСОБА_4, а 04.05.2016 року помер її чоловік ОСОБА_3 Після смерті бабусі відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла її чоловіку ОСОБА_3, який вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 являються вона та син, ОСОБА_2, які прийняли спадщину та бажають оформити на своє імя спадщину на належне спадкодавцеві на день смерті майно. Для оформлення права власності за законом на спадкове майно ОСОБА_3 вони звернулись до нотаріуса. Ними попередньо було укладено нотаріально засвідчений договір про розподіл спадкового майна (по 1/2 частині кожному), згідно якого їй у власність переходить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою с. Буківна, вул. Шевченка, 50, Тлумацького району, Івано-Франківської області, а ОСОБА_2 переходить у власність земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Буківна», розміром 40,72 ум.кад.га. Їй нотаріусом видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с.Буківна, вул. Шевченка, 50, Тлумацького району, Івано-Франківської області по причині відсутності правовстановлюючого документа свідоцтва на право власності на житловий будинок.

У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 50, в с. Буківна Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не зявились, подали заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, заперечень проти позову не мають та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Олешівської сільської ради по с. Буківна станом на 01.07.1990 року склад сімї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домоволодіння, спільна група господарства станом на 01.07.1990 року колгоспна (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 26.04.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою вул. Шевченка, 50, с. Буківна, Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у 1951 році, а огорожа у 1980 році (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_4 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 50, в с. Буківна Тлумацького району Івано-Франківської області.

07.10.2002 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила на імя ОСОБА_3 заповіт, яким заповіла йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 28.08.1998 року (а.с. 11).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4, успадкувавши належний їй будинок, оскільки вступив в управління спадковим майном, проводила похорон бабусі, сплачував страхові платежі, обробляв земельні ділянки, до дня смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 198 від 19.03.2018 року (а.с. 9).

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51978652 від 19.05.2018 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація після смерті ОСОБА_4, яка померла 07.10.2002 року.

14.09.1980 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6, якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с. 17). Згідно довідки на відкриття та оформлення спадщини № 198 від 19.03.2018 року на день смерті ОСОБА_3 в господарстві за адресою вул. Шевченка, 50, с. Буківна, Тлумацького району, Івано-Франківської області зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 син, ОСОБА_8 не родич (а.с. 9).

04.05.2016 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки до дня смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 198 від 19.03.2018 року (а.с. 9).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 76/2018 від 19.05.2018 року, заведеної приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до копії договору про розподіл спадкового майна від 21 червня 2018 року, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області, ОСОБА_2 у власність переходить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Буківна», розміром 40,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, а ОСОБА_1 у власність переходить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою вул. Шевченка, 50, с. Буківна, Тлумацького району, Івано-Франківської області.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: вул. Шевченка, 50, с. Буківна, Тлумацького району Івано-Франківської області.

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими с. Буківна по вул. Шевченка, 50, Тлумацького району Івано-Франківської області, після смерті ОСОБА_3, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом ОСОБА_9 Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №398/02-31 від 21.06.2018 (а.с. 16).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 352 грн. 40 коп.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 548, 549, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі і споруди, які розташовані по вул. Шевченка, 50 в с. Буківна, Тлумацького району, Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею по квитанції № 434.36.1/16318337 від 21.06.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителька вул. Шевченка, 50, с. Буківна, Тлумацький район, Івано-Франківська область.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4

Суддя: Мануляк Ю.В.