Справа № 138/1383/18
Провадження №:2/138/640/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2018 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах і зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що з відповідачем вони мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.11.2013 з неї на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі 500 грн. щомісячно. З жовтня 2013 року по теперішній час у неї утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 27129,04 грн. За даний період часу у неї народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач має статус одинокої матері відносно дітей та отримує допомогу як одинока мати. Зазначені кошти є єдиним засобом для її та дітей існування, оскільки вона ніде не працює. Просить визнати народження двох дітей та виховування їх як одинокою матір'ю істотною обставиною, що призвела до несплати аліментів. Враховуючи зазначені обставини, позивач звернулася до суду з даним позовом, просить звільнити її від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 27129,04 грн. та зменшити розмір стягуваних з неї на утримання доньки аліментів з 500 грн. до 100 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав:

як встановлено судом від спільного життя у сторін народилася дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з відповідачем та знаходиться на його утриманні.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 28.11.2013, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2013, і до досягнення дочкою повноліття.

Згідно розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому листу № 138/2488/13 від 11.12.2013 за позивачем рахується заборгованість станом на 31.12.2017 в розмірі 25129,04 грн. (а.с.11-12).

З моменту стягнення аліментів у позивача ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6,7,8).

Згідно довідки голови квартального комітету №5 «Центр» від 09.01.2018 №12, до складу сім'ї позивача ОСОБА_3 входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.9).

Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення від 10.01.2018 №41, позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну допомогу сім'ям з дітьми, а саме: допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей одиноким матерям (а.с.10).

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вагітність та народження двох дітей позивачем в період сплати аліментів, можна визнати обставиною, що має істотне значення, а тому позовну вимогу про звільнення від сплати заборгованості по аліментам слід задовольнити частково, звільнивши позивача від сплати половини заборгованості у розмірі 13 564, 52 грн.

Крім того, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які за законом зобов'язана надавати позивач на утримання дитини, не повинен бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надані позивачем ОСОБА_3 докази не свідчать про її важкий матеріальний стан, про відсутність місця роботи, чи про зміну стану здоров'я. А тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позову в частині зменшення розміру аліментів, оскільки розмір аліментів, який позивач просить визначити є меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає інтересам дитини. Крім того, аліменти на утримання дитини за попереднім рішенням суду стягнуто у меншому розмірі ніж мінімальний, а тому в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141,180,182,192,197 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 13564 (тринадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривні 52 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 26.12.2018.

СУДДЯ: