Справа № 657/1704/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Живцової О.А.,

за участю секретаря Боровинської С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі передоручення діє ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими забудовами та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що з 2007 року проживає в АДРЕСА_1, та з цього ж часу і по теперішній день користується та володіє зазначеним житловим будинком. Однак, оформити право власності на вказаний будинок не має можливості в зв»язку з відсутністю відомостей про попередніх власників майна.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області в судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Олексіївка, Каланчацького району Херсонської області вул. Шевченка, 14, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Вимоги про стягнення судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 12, 76-80, 141, 206, 247, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 25, 316, 344, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в АДРЕСА_1, до Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, юридична адреса: с. Олексіївка, Каланчацького району Херсонської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими забудовами та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12 вересня 2018 року.

Суддя: Живцова О. А.