Дата документу 20.07.2018 Справа № 334/9088/15-ц
Провадження № 2/334/81/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зміну черговості спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості права на спадкування. В обґрунтування позову вказує, що 16.05.2015 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №42 по вул. Черняховського у м. Запоріжжі та прилегла земельна ділянка, транспортний засіб ГАЗ 2410, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З ОСОБА_4 позивач познайомилася у жовтні 1999 року, а з 01.04.2000 почали проживати як одна родина чоловік та жінка, мали спільний побут, спільне господарство. Спочатку проживали за місцем реєстрації позивачки за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_4 перебував на медичному обліку у лікарні за місцем проживання за вказаною адресою.

У 2006 році та у 2008 році вони разом відпочивали та лікувалися у санаторії ВАТ лікувально-оздоровчий заклад «Трускавецькурорт», проживали разом у одному номері.

З 2007 року ОСОБА_4 працював в Російській Федерації на приватному підприємстві, у 2011 році позивачка вийшла на пенсію і вони разом їздили на заробітки до Російської Федерації. У 2012 році ОСОБА_4 відкрив депозитний рахунок у ПриватБанку, у заяві при відкритті якого спадкоємцем вказав ОСОБА_1

У 2014 році, у 2015 році ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_4 надавали довіреність ОСОБА_1, якою уповноважували її отримувати пенсію та заробітну плату.

У будинку ОСОБА_4, розташованому за адресою: вулиця Черняховського, 42 у м. Запоріжжі, вони проживали періодично, лише коли чоловік приїжджав із заробітків до Запоріжжя. За час відсутності ОСОБА_4 ОСОБА_1 іноді проживала у будинку сама. 29.01.2015 ОСОБА_4 склав довіреність, якою довірив та надав право ОСОБА_1 перебувати в його будинку за його відсутності, розпоряджатися його майном, та спільним майном.

ОСОБА_4 має рідну сестру ОСОБА_2, з якою за час подружнього життя у позивачки не склалися добрі стосунки, вони конфліктували, позивачка зверталася до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_2

Мати ОСОБА_4 померла 03.02.2015, після її смерті ОСОБА_4 на роботу до Москви не поїхав, перебував у дуже пригніченому стані, на протязі двох з половиною місяців не виходив з запою, постійно знаходився в тяжкому фізичному стані і потребував стороннього догляду.

01.05.2015 позивачка визвала ОСОБА_4 швидку допомогу, після чого він на протязі 16 днів знаходився в 9-й міській лікарні у тяжкому стані, де 16.05.2015 помер.

На підставі викладеного позивачка доводить, що між нею та ОСОБА_4 склалися стосунки, притаманні подружжю, що вони на протязі 15 років проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, тривалий час проживали однією сімєю у будинку №42 по вул. Черняховського у м. Запоріжжі, де були повязані спільним побутом, спільно розпоряджалися заробленими коштами, піклувалися один про одного, а також останні декілька місяців життя ОСОБА_4 позивачка доглядала за чоловіком. Позивачка просить суд відповідно до ст. 1259 ЦК України встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу у період з 01.04.2000 по 16.05.2015, змінити черговість спадкування та визнати за нею, як спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування в першій черзі.

Відповідач ОСОБА_2 надала заперечення проти позову, вказуючи, що її рідний брат ОСОБА_4 помер 25.05.2015 року, заповіту не склав. Спадкоємців першої черги до майна померлого немає, ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_4 і згідно зі ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом.

Вважає, що позивачка не надала доказів, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки вона не зареєстрована в спадковому будинку. Позивачка сама вказує, що вона проживала в цьому будинку з ОСОБА_4 періодично, це періодичне проживання мало місце лише в 2014 - 2015 роках, що значно менше 5 років.

Також ОСОБА_4 не був особою похилого віку, на день смерті йому було 58 років, не мав тяжкої хвороби та каліцтва, міг самостійно забезпечити умови свого життя, не потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачка протягом тривалого часу не піклувалася, матеріально не забезпечувала і не надавала іншу допомогу спадкодавцеві, що виключає її право на право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право спадкування.

Крім того необґрунтованою вважає вимогу позову про визнання за позивачкою права на спадкування у першій черзі, оскільки до спадкування закликається друга черга спадкоємців, до якої належить відповідачка.

В судовому засіданні позивачка надала детальні пояснення щодо обставин спільного проживання з ОСОБА_4, вказала, що вони проживали як чоловік та дружина з 01.04.2000 до дня його смерті 16.05.2015. Разом відпочивали у 2006, 2007, 2008 роках, у 2014 і у 2015 році вона отримувала пенсію матері ОСОБА_4 та його заробітну плату. Вони не одружилися, оскільки мати ОСОБА_4 не хотіла цього, на її думку з цього приводу впливала її дочка ОСОБА_2 Після пожежі у будинку, в якому проживав ОСОБА_4 разом з матірю, вона надавала свої кошти на його відновлення. ОСОБА_4 зловживав алкоголем, в період запоїв потребував сторонньої допомоги, вона викликала невідкладну допомогу, завжди підтримувала його, змушувала лікуватися. Підтримала позов і просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивачки також просив задовольнити позов у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Представники відповідачки в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі з наведених у запереченнях на позов підстав.

Допитані за клопотанням позивачки свідки у судовому засіданні пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що їй особисто і зі слів ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали разом. Коли він бував у запоях, ОСОБА_1 приходила до нього, допомагала йому, лікувала. Доглядала його, коли він зламав ребра. З 2004 року вони разом їздили заробляти гроші, купили автомобіль ОСОБА_5. З 2008 року ОСОБА_4 працював у Москві. Допомагала відновити будинок після пожежі. Коли ОСОБА_4 був на заробітках, вона приходила доглядати його матір, з нею склалися добрі стосунки. Родичі ОСОБА_4 не хотіли, щоб він мав сімю, були проти їх стосунків, конфліктували з нею.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що зустрічала ОСОБА_4 у квартирі ОСОБА_1, вони проживали разом, вона купувала у них овочі, ОСОБА_5 возив ОСОБА_1 на роботу і з роботи, допомагав їй на роботі. З 2008 року ОСОБА_4 їздив в Москву на заробітки, а з 2011 року разом з ним їздила ОСОБА_1. З літа 2014 року вже постійно проживали в будинку ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 проживали разом з 2000 року, більшу частину проживали у квартирі ОСОБА_1. Валерій зловживав алкоголем, в період запоїв ОСОБА_1 доглядала його, лікувала, допомагала виходити з такого стану. Також вона їздила до матері ОСОБА_4, коли та хворіла. Коли померла мати ОСОБА_4, він був у Москві. ОСОБА_9 її поховала. Повернувшись додому після смерті матері ОСОБА_4 запив і незадовго помер. Шлюб вони не реєстрували, оскільки мати ОСОБА_4 була проти їх шлюбу.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що з 1999 року знала ОСОБА_4, він працював виборчій дільниці, у 2000 році привів ОСОБА_1 Вона з ним була завжди, довіряв їй більше, ніж своїй сестрі. Зі слів їй відомо, що вони жили у квартирі ОСОБА_1, що у них згорів будинок, який належав ОСОБА_4, мати ОСОБА_9 дала їй 5 тисяч доларів на ремонт будинку. Бізнес і дохід у них був спільний.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що доглядала за ОСОБА_4 протягом трьох місяців, коли її син ОСОБА_4 і ОСОБА_1 їздили на заробітки. За весь цей час її дочка приходила лише в день виплати пенсії. Наступного року її знову найняли доглядати за ОСОБА_4 Коли ОСОБА_4 померла, її син був у Москві. Зі слів їй відомо, що похорони оплачувала ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він сусід ОСОБА_4, знає, що той їздив на заробітки, деякий час жив у ОСОБА_1. В 2011 році будинок згорів, після пожежі мати ОСОБА_4 також деякий час жила у ОСОБА_1.

Допитані за клопотанням відповідачки свідки у судовому засіданні пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що проживала на одній вулиці з ОСОБА_4 і його матірю. ОСОБА_4 жив один, дружини не мав. Приблизно 10 останніх років їздив у відрядження, які тривали біля шести місяців, потім приїжджав на одни-два місяці. Коли померла ОСОБА_4, її похоронами займалася дочка ОСОБА_14 і племінники. Чому ОСОБА_4 потрапив у лікарню і там помер, їй не відомо. ОСОБА_1 вона не бачила, з нею особисто не знайома і не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2, знала її брата та матір, бувала у них вдома. ОСОБА_4 проживав з матірю, сімї не мав. Останні 10 років він їздив постійно в Москву на роботу, три - шість місяці там, потім на приблизно на два місяці додому приїжджав. Коли його не було, ОСОБА_2, її діти навідувалися до ОСОБА_4 ОСОБА_4 на здоровя не скаржився.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_4 і його матірю ОСОБА_4 ОСОБА_4 своєї сімї не мав. Приблизно десять останніх років ОСОБА_4 їздив на роботу в Москву на три шість місяців, потім приїжджав додому на пару місяців. ОСОБА_4 помер через місяці чотири після смерті матері. Про особисте життя ОСОБА_4 пояснити не може.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що проживав по сусідству з ОСОБА_4, знав його з 1984 року. Він останні роки їздив на роботу в Москву. Після смерті матері він лежав у лікарні, після чого помер.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 42 проживали його бабуся і дядько ОСОБА_4 Він і ОСОБА_2 часто навіщали їх. У дядька сімї не було. Про те, що він зловживає алкоголем, свідку не відомо. ОСОБА_16 по телефону повідомила його, що дядька забрала в лікарню швидка медична допомога, де він через два тижні помер. Заперечив проти того, що ОСОБА_1 проживала з його дядьком однією сімєю з 2000 року.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідачки, показання свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.ст. 1217, 1223, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом почергово одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16.05.2015 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №322803.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №42 по вул. Черняховського у м. Запоріжжі, який належав ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1984 (а.с.9), двох земельних ділянок, розташованих за вказаною адресою: кадастровий номер :04:023:0245 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га; кадастровий номер :04:023:0246 для індивідуального садівництва площею 0,0161 га, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку від 01.12.2009, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13-16), транспортного засобу ГАЗ 2410, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.09.2004 (а.с.17).

До майна померлого 16.05.2015 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_19 була заведена спадкова справа №22/2015 від 30.10.2015. Згідно матеріалів спадкової справи, ОСОБА_20 звернулася із заявою про прийняття спадщини 30.10.2015 (а.с.69).

ОСОБА_2, яка є рідною сестрою ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія І-ФЮ №573748, свідоцтвом про народження ОСОБА_21 серія ФЭ №396545, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_19 із заявою від 09.11.2015 про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_4 (а.с.78).

Інших спадкоємців, передбачених ст.ст. 1261, 1262, 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 немає.

Мати ОСОБА_4 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 03.02.2015.

Свідоцтво про поховання №206455 брата ОСОБА_3 і свідоцтво про поховання №204451 матері ОСОБА_4 видано ОСОБА_2, оплата ритуальних послуг здійснювалася ОСОБА_2, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №18/1 від 18.05.2015 (а.с.87).

Довідкою голови квартального комітету №35 підтверджено, що власник будинку №42 по вул. Черняховського у м. Запоріжжі ОСОБА_4 був зареєстрований за цією адресою з 20.07.2000, разом з ним була зареєстрована його мати ОСОБА_4, з 17.06.1995 по день смерті 03.02.2015 (а.с.85).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 11.02.1987 по теперішній час.

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_4 заповіту не залишив.

ОСОБА_1 не надано документів на підтвердження шлюбних відносин з померлим (свідоцтва про шлюб) та будь-яких інших документів, які б надавали в їй право спадкувати на рівні зі спадкоємцями за законом, у звязку з чим приватним нотаріусом свідоцтво на спадкове майно не видано.

Відповідно до ст. 1258 цього Кодексу, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст. 21 СК України, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно ж до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ним за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 6 даної Постанови безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Належних доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_4, наявності спільного бюджету та ведення спільного господарства в період з квітня 2000 року по день смерті ОСОБА_4, в тому числі протягом останніх пяти років, позивачем суду не надано.

З урахуванням того, що обставини, які підлягають доказуванню, носять приватний характер, вони не були підтверджені показаннями свідків. До показань допитаних в ході судового розгляду справи свідків суд відноситься критично, оскільки вони носять загальний характер і в своїй сукупності не підтверджують обставини, які підлягають доказуванню для доведення факту проживання сімєю без реєстрації шлюбуне менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме: наявність спільного бюджету, ведення спільного господарства та побуту між позивачкою та померлим ОСОБА_4 у зазначений період. З показань свідків також не вбачається, що померлий ОСОБА_4 протягом тривалого часу через похилий вік або тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, у зв'язку з чим самостійно не міг забезпечити умови свого життя, тобто не доводять наявності підстав для зміни черговості спадкування.

Так, на підтвердження доводів позову ОСОБА_1 надала копію титульної сторінки амбулаторної карти поліклініки ім. 8 Березня на імя ОСОБА_4 за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, однак вказаний документ не містить відомостей, що ОСОБА_4 проживав за вказаною адресою не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Позивачем підтверджено, що вона разом з ОСОБА_4 у 2005 році відпочивала у санаторії «Рубін», у 2006 році та у 2008 році вони разом відпочивали та лікувалися у санаторії ВАТ лікувально-оздоровчій заклад «Трускавецькурорт», проживали разом у одному номері (а.с. 26-28, 110), однак ці обставини не стосуються періоду останніх пяти років до часу відкриття спадщини і не підтверджують факту проживання сімєю.

Надані позивачем копії укладених ОСОБА_4 договорів про користування електричною енергією, купівлі-продажу металопластикових виробів від 25.10.2007 (а.с.112-114), акту повторної перевірки димових та вентиляційних каналів від 29.07.2011 (а.с.156), пояснювальна записка від травня 2005 року щодо відновлення газопостачання (а.с.238), також не містять жодних відомостей, які б підтверджували обставини проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу у вищевказаний період.

До аналогічних висновків суд дійшов, дослідивши: довідку на імя ОСОБА_4 від 28.04.2011 №1367 про причини і наслідки пожежі, що сталася у його будинку 15.04.2011, згідно якої в результаті пожежі, яка виникла у житловій кімнаті, знищені деревяна кухонна шафа, холодильник, диван, а також закопчені стіни та стеля, диван, двері, домашні речі (а.с.118); ОСОБА_22 приймання-здачі виконаних робіт від 25.02.2014 з профілактики котла за адресою м. Запоріжжя вул. Черняховського, 42, який замість замовника робіт ОСОБА_4 підписаний ОСОБА_1 (а.с.20); акти на встановлення/зняття охоронних пломб на ПЛГ від 26.09.2014, від 30.02.2015, акт звірки взаєморозрахунків за використаний природний газ від 12.02.2015, які містять підписи ОСОБА_1, (а.с.121-122); надані позивачем квитанції оплати за газ за від 28.02.2015, 31.01.2015 29.04.2015 (а.с.123, 239); виписний епікриз від 23.11.2007 з історії хвороби ОСОБА_4 (а.с.115); надані позивачкою фотографії, на яких зображені вона і ОСОБА_4, в тому числі разом (а.с.30-32); письмові пояснення матері позивачки ОСОБА_23 (а.с.36); заяву про оформлення вкладу в ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.01.2012, в якій ОСОБА_4 зробив заповідальне розпорядження на імя ОСОБА_1 (а.с.29).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 доручала ОСОБА_1 одержувати у поштовому відділенні належну їй пенсію з лютого 2014 по лютий 2015 року і за наступний період 2015 року, що підтверджується довіреностями ОСОБА_4 на отримання пенсії на імя ОСОБА_1 та відповідною заявою до органу пенсійного фонду (а.с.21, 23, 24).

ОСОБА_22 склав довіреність від 29.01.2015, застережену підписами свідків ОСОБА_24 і ОСОБА_25, в якій зазначив, що довіряє і дозволяє ОСОБА_1 знаходитися в його будинку за його відсутності та розпоряджатися його майном та спільно придбаним майном (а.с.25).

Згідно пояснень позивачки, написання цього листа було зумовлено тим, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, членами її сімї склалися неприязні стосунки.

Так, у вересні 2014 року ОСОБА_1 зверталася до правоохоронних органів із заявою про вжиття заходів впливу до сина відповідачки - ОСОБА_18, який погрожував їй. При цьому пояснювала, що проживає у будинку ОСОБА_4 та доглядає його матір ОСОБА_4, її дочка ОСОБА_2 має ключі від будинку, приходить навідати матір, але в неї неправильні уявлення про те, як потрібно здійснювати догляд, вона часто поводить себе неадекватно. Через погрози ОСОБА_18 у ОСОБА_1 піднявся тиск і вона викликала швидку медичну допомогу (а.с.33-34, 116). Аналогічного змісту звернення мало місце у грудні 2014 року, де ОСОБА_1 пояснювала, що ОСОБА_2 приходить до будинку ОСОБА_4, коли його не має вдома і він виїжджає на заробітки. В цей час позивачка або ОСОБА_11 доглядають по черзі ОСОБА_4 ОСОБА_2 і її син влаштовують сварки, виганяють її з будинку, у них неприязні стосунки склалися також з ОСОБА_11 (а.с.35, 152).

17.05.2015 до Ленінського РВ ЗМУ надійшла заява ОСОБА_2, яка просила вжити заходи до ОСОБА_1, яка з будинку брата з квітня по травень 2015 року викрала з будинку ОСОБА_4 документи. Постановою слідчого від 30.09.2015 кримінальне провадження було закрите (а.с.172).

На думку суду, зазначені докази кожен окремо та в їх сукупності не підтверджують того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Так, згідно наданої позивачкою копії трудової книжки ОСОБА_4 (14-15 сторінки), останній у 1996 році звільнився з ВАТ «Запорізький домобудівний комбінат», з 27.09.2004 по 04.02.2005 працював головою дільничної виборчої комісії (а.с.240).

Позивачкою надано довіреність ОСОБА_4 від 05.11.2014, видану ОСОБА_1 на отримання його заробітної плати (а.с.22).

З пояснень позивачки, досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_4 працював та самостійно міг забезпечити умови свого життя, з 2008 року до 2015 року він більше працював в Росії, в Запоріжжі бував 2-3 рази на рік, і лише після смерті матері у лютому 2015 року він не поїхав на роботу і після тривалого запою помер.

Щодо стану здоровя спадкодавця ОСОБА_4 судом на підставі наданих документів встановлено, що 09.05.2003 на адресу за місцем проживання ОСОБА_1 викликалася невідкладна допомога для ОСОБА_4 у звязку з його похмільним синдромом (а.с.124).

Виписний епікриз з історії хвороби ОСОБА_4 свідчить, що з 07.12.2010 по 17.12.2010 він проходив лікування у звязку з гострим панкреатитом (а.с.237).

Виписний епікриз з історії хвороби ОСОБА_4 свідчить, що з 03.05.2011 по 26.05.2011 він знаходився на лікуванні у звязку з переломами ребер, (а.с.125, у червні 2011 року проходив рентген обстеження (а.с.155).

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 надавалася медична допомога у звязку з алкогольною інтоксикацією. У жовтні 2010 року і у листопаді 2014 року він проходив курс лікування від алкогольної залежності (а.с.243).

Довідкою №105 КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» підтверджується, що ОСОБА_4 з 01.05.2015 по день смерті 16.05.2015 знаходився у лікувальному закладі з діагнозом цироз печінки, печінково-клітинна недостатність (а.с. 120).

Оцінивши вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують, що ОСОБА_4 через стан свого здоровя протягом тривалого часу був у безпорадному стані та потребував стороннього догляду, який здійснювала ОСОБА_26

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено як самої обставини проживання однією сім'єю без шлюбу не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, так і наявності правових підстав для зміни черговості спадкування. Позивачкою не доводиться наявність спільного майна, придбаного у вказаний період, а також не заявляється жодних вимог щодо спадкового майна.

Крім того, ч. 2 ст. 1259 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.

Як встановлено судом, спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 немає, а тому право на спадкування одержала друга черга спадкоємців за законом, до якої належить ОСОБА_2, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. З огляду на це, вимоги позову про визнання за ОСОБА_1 права на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зміну черговості спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення 30.07.2018р.

Суддя: Турбіна Т. Ф.