Справа № 2-942/10
Провадження №:6/138/42/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву представника заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа у справі № 2-942/2010 таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області із заявою про визнання виконавчого документа у справі № 2-942/2010 таким, що не підлягає виконанню, мотивованою тим, що в провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2010 було затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої, крім іншого, ОСОБА_1 зобовязався щомісячно перераховувати на користь позивача ОСОБА_5 аліменти в розмірі 800 грн., щомісячно, на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання у вищому навчальному закладі. На підставі вказаної ухвали Могилів-Подільським міськрайонним 11.01.2012 судом було видано виконавчий лист.

Заявник вказує, що ухвала про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом, так як провадження у справі було закрите.

Крім того, заявник зазначає, що поняття рішення суду та судове рішення не є тотожнім. Рішення суду та ухвала суду є формами судового рішення. Тобто, законодавець повязує виконання рішення щодо стягнення аліментів при наявності рішення суду на підставі якого стягуються аліменти, а не ухвали суду.

Зважаючи на викладене, заявник вважає, що виконавчий лист у справі № 2-942/2010 від 11 січня 2012 року не підлягає виконанню, так як виданий помилково у відсутність рішення суду по суті позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. А відтак, представник заявника просить суд визнати виконавчий лист № 2-942/2010 від 11 січня 2012 року виданий Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 11 січня 2012 року таким, що не підлягає виконанню, так як виданий помилково.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявились. Представник заявника подала до суду клопотання про проведення судового розгляду без її участі. Також надала суду письмові пояснення.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового розгляду повідомлялась завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на таке:

ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2010 було затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої, ОСОБА_1 зобовязався щомісячно перераховувати на користь позивача ОСОБА_5 аліменти в розмірі 800 грн., щомісячно, на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання у вищому навчальному закладі. Ухвалу було допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат. Сторонам спору розяснено зміст ст. 205, 206 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час винесення ухвали) та наслідки сторони розуміють. Провадження у справу було закрито (а.с.11).

Згідно положень ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судовим рішенням є ухвала суду.

Частиною 2 статті 368 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час винесення ухвали) передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на корись яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

На підставі вказаної вище ухвали Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області було видано виконавчий лист від 11.01.2012 (а.с.20).

Згідно ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 16.01.2018 в цивільній справі № 755/15479/15-ц.

Зі змісту резолютивної частини ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.09.2010 слідує, що судом не було передбачено вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання щодо сплати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області було помилково видано виконавчий лист № 2-942/2010 від 11 січня 2012 року, а відтак наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 258, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-942/2010 виданий 11 січня 2012 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області таким, що не підлягає виконанню, так як виданий помилково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: