Справа № 308/9666/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючої - судді Малюк В.М., при секретарі - Матіко Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Киблярівська сільська рада Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що 12.02.2005 року померла її мати, ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Ужгородський район, с. Кибляри,21. До своєї смерті та на момент відкриття спадщини, тобто до 12.02.2005 року, померла ОСОБА_2, постійно проживала разом із заявником ОСОБА_1 за адресою: Ужгородський район, с. Кибляри,21, хоча заявник фактично постійно проживала за вказаною адресою без відповідної реєстрації. Померла ОСОБА_2 не здійснила заповідального розпорядження на випадок своєї смерті, а тому спадкування повинно відбуватись за законом. При зверненні заявника до приватного нотаріуса про заведення спадкової справи за померлою ОСОБА_2, нотаріусом їй було відмовлено та роз'яснено, що заявнику потрібно звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Заявник та його представник у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, проте заявник подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Киблярської сільської ради, у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлені своєчасно і належним чином, проте подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. ст.211,223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ №301331 матірю ОСОБА_1 значиться ОСОБА_3.

12.02.2005 року ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 231745 виданим 30 серпня 2017 року виконавчим комітетом Киблярівсьої сільської ради.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.02.2005 року, відкрилась спадщина за законом до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Ужгородський район, с. Кибляри, 21.

Відповідно до довідок Киблярівської сільської ради №488, №489 від 24.04.2017 року та №603 від 23.08.2018 року, ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом зі своєю матірю ОСОБА_2, яка померла 12.02.2005 р., за адресою: с. Кибляри,21, вела з нею спільне господарство, сплачувала податки, здійснила всі витрати повязані з похоронами та фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом ст.ст. 1258, 1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою Ужгородський район, с. Кибляри, 21.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Киблярівська сільська рада Закарпатської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 12.02.2005 року, за адресою Ужгородський район, с. Кибляори,21

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4