Справа № 242/4839/17
Провадження № 2-з/242/16/18
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2018 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Любчик О.В. розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 Чічікова, в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

02.11.2017 року до суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя.

04.09.2018 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову з проханням накласти заборону на відчуження майна та накласти арешт на спільне майно.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення, посилається на те, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна. Предметом спору є поділ сумісного майна, а саме: житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Куйбишевський район, вулиця Торецька, 9; квартира АДРЕСА_1; житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Куйбишевський район, вулиця Торецька, 20а; приміщення №41 за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, вулиця Щорса, 27б; приміщення №45 за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, вулиця Щорса, 27б; гараж № 48 за адресою Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, вулиця Щорса, 27б; квартира АДРЕСА_2. Оскільки шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано, відповідно до положень ЦК та СК України будь хто з них може здійснити відчуження спірного майна без погодження із колишнім подружжям, про зазначені наміри йому повідомляла ОСОБА_3

На підставі ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Вирішуючи вказану заяву по суті вважаю за необхідне звернути увагу сторін на приписи Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття судом заходу забезпечення позову, оскільки заявником не обґрунтовано та не доведено наявності підстав для вжиття таких заходів.

Заявником не зазначено про обставини та не надано належних доказів, які б давали обґрунтовані підстави стверджувати, що невжиття заходів із забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Посилання заявника на його наміри та намір позивача відчужити спірне майно шляхом його продажу, не вказують на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою 02.11.2017 року та до теперішнього часу не здійснила право на відчуження спірного майна шляхом його продажу. А отже, не існує ризиків ускладнення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 Чічікова, в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя О.В. Любчик