Справа № 428/7290/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_2), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_5 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_2), в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. № 699 від 08 червня 2018 року. В спірній квартири зареєстровані відповідачі - родичі колишньої власниці квартири ОСОБА_7, а саме її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її мати - ОСОБА_4. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позову.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. № 699 від 08 червня 2018 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126852728, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховою О.О. від 08 червня 2018 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 129799807 від 05 липня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1.

З довідки № 694, виданої ОСББ «Луч» від 12 червня 2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Враховуючи те, що відповідачі були членами сім'ї колишнього власника спірної квартири ОСОБА_7, проте не є членами сім'ї позивача, який є теперішнім власником квартири, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що представник позивача в позовній заяві просила не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати, у зв'язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: Україна, АДРЕСА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: Україна, АДРЕСА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, місце проживання: Україна, АДРЕСА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін