"16" жовтня 2018 р. Справа №489/5970/18
Провадження №2-з/489/55/18
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права виїзду за межі України.

Мотивуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що нею подано позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, справа призначена на 18.01.2019 року, однак відповідач по справі погрожує заявнику виїздом до Польщі і тоді вона не зможе від нього отримати аліменти на навчання дитини. Тому у звязку з тим, що є ризик виїзду відповідача за межі території України та ігнорування рішення суду про стягнення аліментів, що ускладнить виконання рішення суду, просить заяву задовольнити.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.10.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та призначено цивільну справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в Ленінському районному суді міста ОСОБА_1 на 18 січня 2019 року.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник просить обмежити відповідача у праві виїзду за межі України.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною третьою ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Заявником не доведено та не надано належних доказів того, що вид забезпечення позову, який вона просить застосувати, є співмірним із заявленими позовними вимогами, не доведено яким чином не застосування забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

В поданій заяві, заявником не доведено в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною.

Окрім того тимчасове обмеження виїзду відповідача з України, порушить його право щодо вільного пересування.

З огляду на наведені вище обставини, суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 4, 149, 150, 153, 260, Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «16» жовтня 2018 року.