Дата документу 27.11.2018 Справа № 554/9434/18
Справа № 554/9434/18
Номер провадження 2 /554/3591/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Бугрій В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом .

Також позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову та просив вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду шляхом накладення арешту на автомобіль BMW 525 1986 року випуску, який належить відповідачу; накладення арешту на гараж, розташований за адресою: м.Полтава, гараж 21, вул. Фрунзе 156а, який належить відповідачу; накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу.

Клопотання мотивовано тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості в подальшому виконати судове рішення по заявленому позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивачем не доведено необхідності застосування засобу забезпечення позову, оскільки з заявлених вимог щодо забезпечення позову, суд не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М.Бугрій