Справа № 758/4601/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання Дідук С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2018 до Подільського районного суду м. Києва на підставі ухвали судді судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2018 надійшла позовна заява Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період з 2008 по 26.05.2012 навчався у Львівському ордена Червоної Зірки інституті Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Національному університеті «Львівська політехніка» за спеціальністю «управління діями підрозділів ракетних військ і артилерії».

У позовній заяві зазначають, що після закінчення навчання ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України від 26.05.2012 № 420 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби ОСОБА_1 була посада командира гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону 36 окремої бригади берегової охорони.

Вказують, що 23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України було прийнято рішення "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України", яке введене в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року №339/2014.

Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року №Д-1 "Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасово окупацією території України" було визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь.

Посилаються на те, що незважаючи на вимоги зазначених нормативних актів, ОСОБА_1 не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені йому строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у зв`язку з чим наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2015 №117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на лейтенанта ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання».

На підставі вище зазначеного наказу, наказом командувача Військового-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2015 № 37, колишнього лейтенанта ОСОБА_1 , командира гаубичного самохідно- артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону 36 окремої бригади берегової охорони, відповідно частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено з військової служби у запас за пунктом "ж" (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року.

Вказують, що відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Посилаються на те, що у відповідності до пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 р., відшкодування витрат курсантами та особами офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міністерства оборони України.

Відповідно до пункту 5 Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за весь період навчання.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Посилаючись на те, відповідно до загального розрахунку, наданого Львівським ордена Червоної Зірки інститутом Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Національним університетом «Львівська політехніка», витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 складають: нараховане грошове забезпечення - 3 955,39 грн.; витрати на продовольче забезпечення - 10 0714,50 грн.; витрати на речове забезпечення - 788,30 грн.; витрати на медичне забезпечення - 110,50 грн.; витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії - 3104,85 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України 18 030,54 грн. витрат, пов`язаних з його утриманням як курсанта.

У судове зсідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 34).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили.

Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ректора Національного університету «Львівська політехніка» від 14 липня 2008 року №32-4/1-10 ОСОБА_1 з 18 липня 2008 року було зараховано курсантом першого курсу Львівського ордена Червоної Зірки інституту Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Національного університету «Львівська політехніка» за спеціальністю «управління діями підрозділів ракетних військ і артилерії» (а.с.7-8).

Судом встановлено, що 26.05.2012 ОСОБА_1 закінчив Національний університет «Львівська політехніка» та наказом Міністра оборони України від 26.05.2012 № 420 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України.

Останнім місцем проходження військової служби ОСОБА_1 була посада командира гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону 36 окремої бригади берегової охорони.

23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України", введене в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року №339/2014 (а.с. 9-13).

Статтею 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території.

Встановлено, що ОСОБА_1 не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені йому строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у зв`язку з чим наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2015 №117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на нього було накладене дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання».

Наказом командувача Військового-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2015 № 37 ОСОБА_1 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" було звільнено з військової служби у запас за пунктом "ж" (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21 березня 2015 року.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року курсанти в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 р., передбачене відшкодування витрат курсантами та особами офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 5 Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за весь період навчання.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до загального розрахунку, наданого Львівським орденом Червоної Зірки інститутом Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Національним університетом «Львівська політехніка» витрати, пов`язані з утриманням у ОСОБА_1 складають 18 030,54 грн., що включає: нараховане грошове забезпечення - 3 955,39 грн.; витрати на продовольче забезпечення - 10 0714,50 грн.; витрати на речове забезпечення - 788,30 грн.; витрати на медичне забезпечення - 110,50 грн.; витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії - 3104,85 грн. (а.с. 8, 14-19).

Такі кошти відповідач у зв`язку зі звільненням з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу добровільно Міністерству оборони України не сплатив, у зв`язку з чим такі кошти підлягають стягненню судовим рішенням.

Зважаючи на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України 18 030,54 грн. витрат, пов`язаних з утриманням курсанта в Університеті, оскільки відповідач після закінчення навчання був звільнений з військової служби до спливу 5 років після закінчення вузу.

На підставі ст.141 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 76, 77, 80, 81, 141 , 170, 172, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Міністерства оборони України (, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) 18 030,54 грн. витрат, поязаних з утриманням курсанта, та 1762,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 30.11.2018

Суддя Т. В. Войтенко