У х в а л а

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 495/10259/17

провадження № 61-43527 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

В с т а н о в и в:

1. У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, а саме - по 25 000 грн, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_2.

2. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто, щомісяця, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме - з 05 грудня 2017 року до повноліття ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. Постановою апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року рішення суду першої інстанції змінено, збільшено розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 2 500 грн до 13 400 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. 29 серпня 2018 року ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2, надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року.

5. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

7. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

11. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

12. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

13. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

14. Оскільки ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки в розмірі 25 000 грн, щомісяця, то відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову складає 150 000 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

15. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

16. Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

17. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

18. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

19. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

20. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

21. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України та клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк