Справа № 452/1520/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" грудня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_3,

встановив:

ОСОБА_1 12.06.2018 пред'явила до Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, яка перебувала у власності ВПСКП «Дублянське» та знаходиться на території смт. Дубляни Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що за життя дід склав заповіт, яким свій житловий будинок заповів їй, позивачу, однак, на земельну частку (пай) жодного заповіту ним не було складено і тому житловий будинок вона успадкувала, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа.

Вона, позивач, після смерті ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом.

На підставі ухвали суду від 29 листопада 2018 року неналежного відповідача - Дублянську селищну раду Самбірського району Львівської області замінено належним відповідачем Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 під час розгляду справи по суті у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 (а. с. 9).

Із договору купівлі - продажу відомо, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала за заповітом житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по Дублянській селищній раді видно, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,42 га без контурного визначення меж на місцевості, яка перебувала у ВПСГП «Дублянське» та розташована на території смт. Дубляни Самбірського району (а. с. 17).

Самбірська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через відсутність оригіналу документа, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) (а.с. 18).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, у зв»язку з чим до даних правовідносин застосовуються норми ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, так як ОСОБА_1 прийняла частину спадщини.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 529 вказаного Кодексу було встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із свідоцтв про смерть відомо, що спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, а саме: його дружина ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, його дочка ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 10, 11).

Із свідоцтв про народження та укладення шлюбу відомо, що ОСОБА_1 є внучкою ОСОБА_4 (а. с. 7, 12).

Згідно ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК).

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну частку (пай) розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж на місцевості, що розташована на території смт. Дубляни Самбірського району Львівської області.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка перебувала у власності ВПСКП «Дублянське» та розташована на території смт. Дубляни Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 Богданіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає по АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_3, проживає у АДРЕСА_3

Відповідач: Самбірська районна державна адміністрація Львівської області, вул. Мазепи, 8, м. Самбір Львівської області, .

Текст повного рішення буде складено 20 грудня 2018 року.

Суддя