Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 листопада 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Мариненко Я.С.,

за участю: позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

за участю представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів - ОСОБА_3 звернувся в вересні 2017 року до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Мотивує позов тим, що 06.11.1963 р. на підставі ордеру № 110448 на сім»ю, що складалась з п»яти чоловік, було видано ордер на квартиру АДРЕСА_2. Договір найму вищезазначеної квартири було укладено із матір»ю позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 р. матір ОСОБА_1-ОСОБА_5 померла. Зазначає, що в 1982 р. відповідач пішов з вищевказаної квартири та до теперішнього часу в ній не машкає, за комунальні послуги не сплачує, фактично його місце знаходження позивачем не відоме. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням як такий, що не користується ним більш 6 місяців без поважних причин.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 19.10.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи проводить згідно норм чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, додавши, що відповідач ОСОБА_4 пішов з квартири ще в 1982 році. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подавписьмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Представник третьої особи Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є наймачем та власником особового рахунку неприватизованого житлового приміщення за адресою : АДРЕСА_3, що у Подільському районі м.Києва, на підставі ордеру №110448 від 05.11.1963 року, виданого ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Подільської районної ради від 28.11.1963 року № 1020.

На час розгляду справи вищевказана квартира відноситься до державного житлового фонду.

З довідки форми № 3, виданої КК "Центр комунального сервісу" від 04.03.2017 р., вбачається, що в спірному житловому приміщенні зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власник особового рахунку - з 04.03.1968 р., позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12.02.1981 року та відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 23.12.1982 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є рідним братом ОСОБА_1

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

За змістом ст. 64 ЖК України члени сім'ї та такі, що перестали бути членами сім'ї наймача житлового приміщення, користуються рівними правами по користуванню житлом.

Відповіднодо ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановленістроки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Актами, складеними житловим органом 14.03.2017 року, 17.05.2017 року та 23.08.2017 року, які також підписані сусідами сторін у справі - мешканцями будинку № 9 по вул. Червонопільській, підтверджено що відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами сторін у справі, підтвердили в судовому засіданні факт непроживання відповідача.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів обставини, повідомлені свідками, даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх покази підтверджуються письмовими доказами у справі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивачі не чинили, майно та речі відповідача в квартирі відсутні.

На спростування доводів позивача відповідач всупереч вимогам ст. 13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надав суду доказів, котрі б підтверджували факт його проживання у спірній квартирі або поважність причин непроживання у цій квартирі.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з 1982 р., тобто більш 6 місяців, без поважних причин, а тому останній втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таки в судовому порядку.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-82, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_8, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова