Справа №333/2647/18
Провадження № 2/333/1695/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, треті особи: Запорізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, Комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про повернення дітей та припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2017 року по цивільній справі № 333/1852/17-ц (провадження № 2/333/1356/17) в неї було відібрано двох її малолітніх дітей: ОСОБА_2, 27.04.2012 р. н., та ОСОБА_3, 06.09.2014 р. н., без позбавлення батьківських прав строком на один рік. Також вищезазначеним рішенням на утримання дітей з неї було стягнуто аліменти на користь Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.04.2017 року. На сьогоднішній день після спливу одного року вона бажає повернути дітей у родину. Причина, на підставі якої в неї відібрали дітей - це зловживання нею алкоголем, через що вона неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки по відношенню до дітей: діти були неохайні, вдома було брудно. За весь час знаходження дітей у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» вона відвідувала своїх дітей регулярно. Також позивач зазначає, що вона вжила заходів для усунення перешкод належному вихованню своїх дітей. Вона працевлаштувалась до TOB «ТК «Економ Плюс» продавцем. З метою подолання складних життєвих обставин, в яких вона опинилась та які призвели до вилучення дітей з родини, вона знаходилась під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Під час перебування під соціальним супроводом виконувала всі рекомендації спеціалістів, завжди була на звязку, змінила спосіб життя на кращий, поліпшила умови свого проживання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд повернути їй двох її малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які були відібрані в неї без позбавлення батьківських прав на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2017 р. (цивільна справа №333/1852/17-ц), а також припинити стягнення з неї аліментів на користь Комунальної установи «ЗОСБД «Сонечко» на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які були стягненні на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2017 р. (цивільна справа №333/1852/17-ц).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якому зазначив, що відносно позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Представник КУ «Запорізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді» в своїй заяві підтримав дану позовну заяву. Представник Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» просив розглянути справу на розсуд суду, також повідомив, що позивач періодично відвідувала дітей та цікавилась їх здоровям.

Суд, вислухав пояснення позивача, вивчивши позовні вимоги, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач є матірю двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, 27.04.2012 р. н., та ОСОБА_3, 06.09.2014 р., що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2017 року по цивільній справі № 333/1852/17-ц (провадження № 2/333/1356/17) в позивача були відібрані двоє її малолітніх дітей: ОСОБА_2, 27.04.2012 р. н., та ОСОБА_3, 06.09.2014 р. н., без позбавлення батьківських прав строком на один рік. Також даним рішенням суду з неї на користь КУ «ЗОСБД «Сонечко» були стягнені аліменти на утриманні цих дітей у розмірі по 1/6 частини від її доходу, на кожну дитину, щомісячно.

З вищевказаного рішення суду вбачається, що підставою для відібрання дітей стало невиконання позивачем своїх батьківських обовязків відносно своїх малолітніх синів, яке полягало в зловживанні спиртними напоями, недотримання санітарно-гігієнічних норм в місці проживанні дітей, що загрожувало життю та здоровю дітей.

Відповідно до Листа КУ «Запорізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді» від 21.05.2018 р., позивач та її родина перебували під соціальним супроводом даної установи у звязку з невиконанням нею своїх батьківських обовязків відносно дітей ОСОБА_2, 27.04.2012 р. н., та ОСОБА_3, 06.09.2014 р. Під час здійснення супроводу члени родини виконували всі рекомендації спеціаліста, завжди були на звязку, змінили спосіб життя на краще, поліпшили умови проживання, позивачка відвідує своїх дітей в КУ «Сонечко», де вони тимчасово перебувають. 18.05.2018 р. спеціалістами установи був здійснений вихід в родину з метою обстеження умов проживання та здійснення оцінки потреб родини. Було зясовано, що в приміщенні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, було чисто та прибрано. В квартирі наявні дитячі речі та одяг по сезону, спальні ліжка та інше.

Згідно з довідки ТОВ «Економ» від 10.05.2018 р. ОСОБА_4 працює на даному підприємстві на посаді продавця з 03.05.2018 р. по теперішній час. Відповідно характеристики наданої цим підприємством, ОСОБА_4 зарекомендувала себе як відповідальний працівник, в стані алкогольного спяніння ніколи не перебувала, дотримується правил трудової дисципліни.

Згідно з довідкою КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» від 05.06.2018 р., ОСОБА_1 перебувала на диспансерному обліку в даній установі в період з 21.07.2018 р. по 20.04.2018 р. з діагнозом «Легкі зміни особистості та поведінки внаслідок епілепсії» На момент надання відповіді на диспансерному обліку в даній установі не перебуває.

Згідно з довідкою КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР від 25.05.2018 р., ОСОБА_1 на обліку в даній установі не перебуває.

Відповідно до довідки Територіального відділу освіти Комунарського району, дитина ОСОБА_3 знаходиться в електронній черзі щодо влаштування до ЗДО №262 з 01.09.2018 р.

Відповідно до Висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, від 03.08.2018 р., під час участі повноважного представника по цивільній справі №333/2647/18 за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування про повернення дітей та припинення стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, 27.04.2012 р.н 2012р.н., вивчено надані сторонами докази. Встановлено, що на теперішній час мати - ОСОБА_1, змінила свій образ життя, на обліку в нарко- та психдиспансері не перебуває. Влаштувалася на роботу в магазин ТОВ «Економ Плюс», за місцем роботи характеризувалася позитивно, на теперішній час місце роботи змінила. Денис перебуває на електронній черзі до ДНЗ. Згідно повідомлення ЗМЦСССДМ мати та члени родини старанно виконували всі рекомендації соціальних працівників, ОСОБА_1 змінила спосіб життя, поліпшила умови проживання. Мати часто навідувала дітей в ЗОСБД «Сонечко». Ними рекомендовано повернення дітей матері на виховання. Зважаючи на викладене вище, в інтересах дітей, керуючись ст.19 Сімейного кодексу України, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, орган опіки та піклування вважає доцільним повернути дітей ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно ч. ч.1, 3 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Європейський суд з прав людини у п.52 рішення у справі "Савіни проти України" зазначив, у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів (див. згадані вище рішення у справах К. і Т., п. 166; Кутцнера, п. 67, та Мозера, п. 70) і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про

надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та

якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (див., mutatis mutandis, згадані вище рішення у справах Кутцнера, п. 76-77, та "К. і Т. проти Фінляндії" [GC], п. 179).

Відповідно до ст.ст. 11, 12, 14 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обовязків щодо виховання дітей..., захищає права сімї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

На підставі оцінених судом доказів встановлено, що позивач після відібрання у неї дітей змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Соціальними службами проведено роботу з матірю дітей, що дало свої позитивні результати. ОСОБА_1 працевлаштувалась, облаштувала належним чином місце проживання дітей, перестала зловживати алкогольними напоями, дітей своїх навідувала та цікавилась їх життям та здоровям, що свідчить про те, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню позивачем своїх дітей.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані,тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 78, 81, 82, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, треті особи: Запорізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, Комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про повернення дітей та припинення стягнення аліментів, задовольнити.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, її двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які були відібрані в неї без позбавлення батьківських прав на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2017 р. (цивільна справа №333/1852/17-ц).

Припинити стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на користь Комунальної установи «ЗОСБД «Сонечко» на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які були стягненні на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2017 р. (цивільна справа №333/1852/17-ц).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 20.08.2018 р.

Суддя: І.Й.Наумова