РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13613/18

пр. № 2/759/6353/18

03 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарях - Крічфалушій М.І. Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Святошинської у м. Києві Державної Адміністрації про усунення порушень прав власника - визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання втратившими право користування ОСОБА_5 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Кожному з них належить по 1/3 частини спірної вищезазначеної квартири.

Загальна площа спірної квартири становить 57,45 кв.м., а житлова 39,6 кв.м. Спірна квартира має три житлові кімнати, площа кожної з них становить 10,4 кв.м.; 17,0 кв.м.; 12,2 кв.м. Одна кімната площею 10,4 кв.м. є ізольованою, а дві кімнати площею 17,0 кв.м. і 12,2 кв.м. є суміжними між собою.

Відповідач ОСОБА_3, яка представляє інтереси малолітнього ОСОБА_5, фактична дружина третьої особи: ОСОБА_4, з якою він проживав однією сім'єю з 1997 р. по 2017 р.

В належній спірній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та його малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. А фактично проживають в спірній квартирі співвласники: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Малолітній син ОСОБА_4, ОСОБА_5, в спірній квартирі ніколи не проживав. Дитина постійно проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_3 в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2.

За проханням ОСОБА_3 вона була тимчасово зареєстрована у квартирі (вона є громадянкою Російської федерації), для подальшої можливості реєстрації у придбаній нею у м. Києві квартирі за адресою АДРЕСА_5. Мати дитини ОСОБА_5 ОСОБА_3 запевнила письмово 05.08.2011 р. в тому, що зніметься з реєстрації спірної квартири не пізніше кінця 2011 р. після вирішення нею всіх її проблем, тобто малося на увазі реєстрування у придбаній нею квартирі. Також ОСОБА_3 зобов'язувалася сплачувати комунальні послуги за себе та дитину ОСОБА_5, яких вона так і не сплачувала. В уникнення заборгованості, комунальні послуги змушена сплачувати позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Сама відповідач ОСОБА_3, мати дитини ОСОБА_5, знялася з реєстрації спірної квартири, а дитину ОСОБА_5 зняти з реєстраційного обліку квартири і зареєструвати у належній їй на праві власності квартирі відповідач добровільно не бажає.

Оскільки дитина ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 в спірній квартирі ніколи не проживав, а проживає зі своєю матір'ю, ОСОБА_3 в її квартирі АДРЕСА_6 і ніхто не сплачує комунальні послуги за дитину з 17.05.2011 р. за місцем її реєстрації тобто в спірній квартирі АДРЕСА_3, тому позивачі вважають, що ОСОБА_5 втратив право користування нею.

Так як добровільно зняти з реєстрації спірної квартири АДРЕСА_7 малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач, його мати ОСОБА_3 не бажає, то для вирішення цього питання позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивачів та позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи;

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Кожному з них належить по 1/3 частини спірної вищезазначеної квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, мати є ОСОБА_3, громадянка Російської Федерації, а батько ОСОБА_4, громадянин України (а.с. 11).

В належній спірній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та його малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування (а.с. 7-10)

Як з'ясувалось в судовому засіданні, малолітній син ОСОБА_4, ОСОБА_5, в спірній квартирі ніколи не проживав. Дитина постійно проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_3 в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2.

Відповідно до розписки, за проханням ОСОБА_3 вона була тимчасово зареєстрована у квартирі (вона є громадянкою Російської федерації), для подальшої можливості вирішення проблем реєстрації у придбаній нею у м. Києві квартири. Мати дитини ОСОБА_5 ОСОБА_3 запевнила письмово 05.08.2011 р. в тому, що скасує реєстрацію місця проживання у спірній квартирі не пізніше кінця 2011 р. після вирішення нею всіх її проблем, зобов'язувалася сплачувати комунальні послуги за себе та дитину ОСОБА_5 (а.с. 12).

Сама відповідач ОСОБА_3, мати дитини ОСОБА_5, знялася з реєстрації спірної квартири, а дитину ОСОБА_5 зняти з реєстраційного обліку квартири і зареєструвати у належній їй на праві власності квартирі відповідач добровільно не бажає.

Дитина ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 в спірній квартирі ніколи не проживав, а проживає зі своєю матір'ю, ОСОБА_3 в її квартирі АДРЕСА_6. Відповідач не сплачує комунальні послуги за дитину з 17.05.2011 р. за місцем її реєстрації тобто в спірній квартирі АДРЕСА_3.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартирою № 106, буд. 22. по вул. Жмеринській, що розташований в місті Києві.

Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Святошинської у м. Києві Державної Адміністрації про усунення порушень прав власника - визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути порушення прав власників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та визнати малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда