Справа № 494/1044/18
Провадження № 2/494/512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

позивача -ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/1044/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Березівської міської об'єднаної територіальної громади Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Березівської міської об'єднаної територіальної громади Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 08.08.2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 27.08.2018 року з КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» витребувано завірену належним чином копію реєстраційної справи (інформацію) щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: вул.. Щорса (нині - ОСОБА_5), 41, м. Березівка, Одеська область.

Ухвалою від 03.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що у 1986 році придбали житловий будинок з адресою: вул.. Щорса (нині - ОСОБА_5), 41, м. Березівка, Одеська область, зареєструвались у ньому. У 1988 році отримали, згідно рішення Березівської міської ради, дозвіл на будівництво літньої кухні та житлової кімнати у вказаному будинку. Протягом 1989 року здійснили будівництво вказаних вище обєктів. В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради з питання отримання інформації відносно реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: вул.. Щорса (нині - ОСОБА_5), 41, м. Березівка, Одеська область. Таким чином ОСОБА_4 дізнався, що право власності на вказаний житловий будинок за ним не зареєстровано, а зареєстровано на імя іншої особи. У звязку з вищевказаним позивачі просять суд задовольнити їхню заяву та визнати за ними право спільної сумісної власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 35.8 кв. м., житловою площею 24.1 кв.м., що розташований за адресою: вул.. ОСОБА_5 (колишня назва Щорса), буд. 41 в м. Березівка Одеської області, загальною вартістю 105840 грн. 00 коп.

27.08.2018 року ОСОБА_4Л надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. (а.с.46).

У судовому засіданні 11.10.2018 року ОСОБА_1 та її представник наполягали на позовній заяві, зіславшись на обставини зазначені у ній, просили їх розглянути та позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.10.2018 року позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що позивачі проживають у цьому будинку більше 30 років. Ніяких претензій з боку попередніх власників, спадкоємців до міської ради не надходило. Також, були опитані сусіди позивачі, які підтвердили проживання позивачі більше ніж 30 років та те, що останні є власниками будинку.

Врахувавши пояснення позивача та його представника, визнання позову відповідачем, заяву позивача від27.08.2018 року, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 являються чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.01.2002 року (а.с.14).

Згідно технічного паспорту від 20.12.1989 року замовником житлового будинку за адресою: вул.. Щорса, 41, м. Березівка, Одеська обл. є ОСОБА_4 (а.с.15-21).

Відповідно витягу з домової книги, позивачі зареєстровані у житловому будинку за адресою: вул.. Щорса, 41, м. Березівка, Одеська обл (а.с. 22-23).

Довідкою виданою виконавчим комітетом Березівської міської ради від 08.06.2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 зобовязалась зареєструвати за адресою свого проживання сина ОСОБА_6 (а.с. 24).

ОСОБА_4 звертався до КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» щодо отримання інформації відносно власника житлового будинку за вказаною вище адресою (а.с.25) та 15.12.2017 року отримав відповідь (а.с.26).

Згідно технічного паспорту від 12.08.2017 року, на садибний житловий будинок №41, вул.. Б.Хмельницького, м. Березівка, Одеська обл., ОСОБА_4 є замовником технічної інвентаризації (а.с.27-32).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.06.2018 року права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на вищевказаний житловий будинок - відсутні (а.с.33).

Судом також встановлено, що згідно відповіді КП «БТІ Одеської міської ради», право власності на нерухоме майно по вул. Щорса (нині - ОСОБА_5) 41 м. Березівка Одеської області зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 12.06.1986 року (а.с.64-66).

Водночас, згідно актового запису про смерть №747 від 25 січня 1999 року, складеного першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ОСОБА_7 помер 24 січня 1999 року (а.с.87).

Відповідно до листа ГУДМС України в Одеській області Березівський РС від 23.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрованим, знятим з реєстраційного обліку на території Березівського району - не значиться (а.с.88)

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичнезначення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Факт володіння і користування позивачами будинком з 1986 року підтверджується технічним паспортом на будинок, випискою з погосподарської книги, показами свідків.

Згідно акту обстеження технічного стану житлового приміщення будинку від 25.09.2018 року вбачається: «будинок за адресою: м. Березівка, вул. Богдана Хмельницького, 41 власниками якого являються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідає санітарним нормам та придатний для проживання. Сусіди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтверджують придбання та проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на протязі 30 років за даною адресою.» (а.с.77-78).

Під час судового засідання 11.10.2018 року допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (сусіди), які підтвердили, що позивачі проживають більше 30 років за адресою: вул. Б.Хмельницького, 41 в м. Березівка. За час проживання, вони неодноразово робили ремонт у будинку та виховали дітей, вели спільне господарство. Попередню власницю ОСОБА_7 вони вже не памятають, однак вказали, що продали будинок саме позивачам. Ніяких претензій з боку інших осіб, в тому числі спадкоємців ОСОБА_7 щодо проживання у будинку по вул. Б.Хмельницького, 41 м. Березівка сімї ОСОБА_4 не надходило.

Отже, враховуючи, що позивачі добросовісно заволоділи чужим майном, понад 10 років продовжують відкрито, безперервно проживати у спірному будинку, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

З наведенного, суд доходить висновку, що позивачі більше 10 років відкрито, безперервно володіють вищевказаним нерухомим майном, тому вони набули право власності за набувальною давністю на будинок з господарськими будівлями загальною площею 35.8 кв. м., житловою площею 24.1 кв.м., що розташований за адресою: вул.. ОСОБА_5 (колишня назва Щорса), буд. 41 в м. Березівка Одеської області, загальною вартістю 105840 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 265, 273 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Березівської міської об'єднаної територіальної громади Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 35.8 кв. м., житловою площею 24.1 кв.м., що розташований за адресою: вул.. ОСОБА_5 (колишня назва Щорса), буд. 41 в м. Березівка Одеської області, загальною вартістю 105840 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.10.2018 року.

Суддя Римар І.А.