Справа № 208/1379/18
Провадження № 2/209/887/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 жовтня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Швець О.Е.

позивач - ПАТ КБ "ПриватБанк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 6070,42 грн. за кредитним договором б/н від 17.10.2011 року та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.10.2011 рокуОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. 16 вересня 2015 року позичальник ОСОБА_2 помер. Позивачем 08.01.2016 року була направлена претензія кредитора до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори. 21.01.2016 року ПАТ "Акцент-Банк" було отримано нотаріальну відповідь, що із заявою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкоємці не зверталися. Посилаючись на копіїї паспортів позичальника та відповідача, вважають, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1. 12 січня 2017 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцю ОСОБА_3 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_2, але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті позичальника перед банком заборгованість за кредитним договором б/н від 17.10.2011 року становить 6070,42 гривень, яка складається з: 3617,69 грн. - заборгованість за кредитом; 2152,73 грн. - заборгованість за відсотками; 300,00 грн. - нараховано пені. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити.

18 липня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

02.10.2018 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не зявилися, представник позивача разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач причину неявки суду не повідомила, відзиву не подала, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином.

Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору б/н від 17.10.2011 рокуОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 11-46)

16 вересня 2015 року позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 762 (а.с. 48).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 7-10), станом на день смерті позичальника його заборгованість перед позивачем становила 6070,42 гривень, яка складається з: 3617,69 грн. - заборгованість за кредитом; 2152,73 грн. - заборгованість за відсотками; 300,00 грн. - нараховано пені.

Позивачем 08.01.2016 року була направлена претензія кредитора до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та 21.01.2016 року було отримано лист-відповідь Завідуючої Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про те, що із заявою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 49-50, 51,52).

12 січня 2017 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцю ОСОБА_3 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_2, але ніяких дій не було виконано (а.с. 53, 54-55).

Судом відхилені доводи позивача про те, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1, оскільки вони спростовуються отриманою судом адресною довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України, згідно якої за шість місяців до смерті позичальника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 була зареєстрована 19.03.2015 року за адресою: вул. Таманська, 153/2, а тому не була зареєстрована з позичальником на момент його смерті 16.09.2015 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Крім цього, згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов'язань, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі (пред'явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).

Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить про те, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від погашення боргу, полягає у пред'явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивачем не було надано суду належних доказів, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилось будь-яке спадкове майно та його спадкоємець ОСОБА_2 має право або отримала у натурі певне спадкове майно.

Окрім цього відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобовязанням зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку предявлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину.

Однак, позивачем не доведено факт отримання відповідачем майна спадкодавця та вартість даного майна для задоволення вимог кредитора.

Оскільки позивачем не було доведено факту проживання на час смерті позивача з відповідачем, передачі відповідачу як спадкоємцю в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна на яке претендує спадкоємець, тому за таких обставин, суд, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , адреса для листування: вулиця Набережна Перемоги будинок 50, місто Дніпро, 49094 до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не встановлено, адреса реєстрації: вул.Таманська, 153/2, м. Кам'янське, про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 16.10.2018року.

Суддя Я.В. Замкова