Дата документу 18.07.2018 Справа № 334/2533/18
Провадження № 2/334/2537/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 28.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір DN80AV00000014.

Відповідно до розділу 7 кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 11885,51 доларів США на строк з 28.03.2007 по 27.03.2014. Кредит було надано на купівлю автомобіля у розмірі 8465,34 доларів США, а також 2735,99 доларів США на сплату страхових платежів, 6,95 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави, 677,23 доларів США за надання фінансового інструменту. Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,83% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди у розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту. Періодом сплати встановлено з «21» по «27» число кожного місяця (пункт 7.1 Кредитного договору).

У кредитному договорі був встановлений чіткий графік повернення кредиту, останній платіж повинен був бути здійснений позичальником до 27.03.2014 року (п. 7.1 Кредитного договору).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязання між банком та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна DN80AV00000014. Відповідно до п. 34.4 договору застави, в забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль ВАЗ 21214, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, то виникла заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування, на підставі чого 15.08.2011 банк звернувся до боржника з вимогою про дострокове повне виконання зобовязання (лист від 15.08.2011 року № 30.1.0.0/2 - б/н), вимагаючи при цьому достроково (у разі несплати простроченої заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення) повернути в повному обсязі отримані кредитні кошти (загальну суму заборгованості у розмірі 14163,68 доларів США), сплатити основний борг, відсотки, пеню та комісію. Вказану вимогу було отримано позивачем 15.08.2011 року. На підставі викладеного та з урахуванням того, що вказану вимогу позивачем виконано не було, строк виконання основного зобовязання настав 16.09.2011 року.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2011 було ухвалено заочне рішення у справі № 2-3298/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором від 28.03.2007 в сумі 13782,75 доларів США. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ 212140, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 Рішення набрало законної сили 03.12.2012.

Крім того, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013 у справі № 0818/9324/2012, частково задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про передачу предмету застави в заклад. Зобовязано ОСОБА_1 передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави, автомобіль ВАЗ 21214, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. На підставі вказаного рішення транспортний засіб було передано ПАТ КБ «Приватбанк».

При цьому 08.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 14647, за яким запропоновано: задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» в розмірі 2079785,25 грн., а саме стягнути: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8505,54 доларів США; заборгованість за відсотками - 19210,92 доларів США; заборгованість з комісії - 1394,79 доларів США; заборгованість з пені - 50942,07 доларів США. Витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1800,00 грн. Стягнення здійснюється за період з 28.03.2007 по 07.09.2017.

Постановою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ВП № 55728408 від 01.03.2018 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 08.12.2017, зареєстрованого в реєстрі за №14647.

Позивач вважає, що були порушені вимоги законодавства при вчиненні виконавчого напису нотаріуса. У звязку з чим вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що банком не надіслано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання боржнику, строк основного зобов'язання настав 16.09.2011 року, тому кредитор за вказаним договором мав обов'язок захистити своє порушене право в трирічний строк, а якщо врахувати положення ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», то кредитор міг тільки до 17.09.2014 звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису нотаріуса, через що порушено вимоги ч. 2 ст. ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Окрім того, в частині вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в 1 рік, а відповідачем заявлено вимоги про стягнення штрафу з 2007 року по 2017 рік, а саме за 10 років.

Позивач вказує, що виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки звернення стягнення пропонувалось для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості, яка розрахована поза межами трирічного строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом та відсотками та поза межами річного строку позовної давності щодо стягнення пені. Оскільки виконавчий напис вчинений без дотримання вимог закону, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у відзиві на позовну заяву вказує, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки діючим порядком вчинення виконавчих дій не передбачено обовязкове надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших, не передбачених вищевказаним нормативно-правовим актом документів, а також обовязкове витребування нотаріусом інших документів або пояснень сторін. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Виконавчий напис вчинено у відповідності до чинного законодавства, позивач у справі не отримав від банку документ/довідку про одержання виконання в повному обсязі за кредитним договором, а тому виконавчий документ підлягає виконанню. З наведених підстав у задоволенні позову просить відмовити.

В судове засідання сторони, їх представники, треті особи, не зявилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір DN80AV00000014. Відповідно до вимог п.1.1 кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу/чи перерахувати на рахунок зазначений в п.7.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 7 договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.

Відповідно до розділу 7 кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 11885,51 доларів США на строк з 28.03.2007 по 27.03.2014.

Кредит у розмірі 8465,34 доларів США надано на купівлю автомобіля, а також у розмірі 2735,99 доларів США на сплату страхових платежів, 6,95 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави, 677,23 доларів США за надання фінансового інструменту. Плата за користування кредитом встановлена в розмірі 0,83% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди у розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту. Періодом сплати встановлено з «21» по «27» число кожного місяця (пункт 7.1 Кредитного договору).

З метою забезпечення виконання зобовязання між банком та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна DN80AV00000014. Відповідно до п. 34.4 договору застави, в забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль ВАЗ 21214, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

У звязку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування, на підставі чого 15.08.2011 банк звернувся до боржника з вимогою про дострокове повне виконання зобовязання (лист від 15.08.2011 року № 30.1.0.0/2 - б/н).

Банк вимагав достроково (у разі несплати простроченої заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення) повернути в повному обсязі отримані кредитні кошти (загальну суму заборгованості у розмірі 14163,68 доларів США), сплатити основний борг, відсотки, пеню та комісію. Вказану вимогу було отримано позивачем 15.08.2011 року.

Як вказується позивачем і не спростовується відповідачем, вказану вимогу боржником виконано не було, відтак строк виконання основного зобовязання настав 16.09.2011 року.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2011 у справі № 2-3298/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено позов про звернення стягнення на предмет застави в рахунок дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором від 28.03.2007 в сумі 13782,75 доларів США. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ 212140, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013 у справі № 0818/9324/2012 задоволено позовну вимогу ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про передачу предмету застави в заклад, зобовязано ОСОБА_1 передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави, автомобіль ВАЗ 21214, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідачем не заперечується, що на підставі вказаного рішення транспортний засіб було передано ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок дострокового виконання зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 28.03.2007.

При цьому 15.09.2017 банк звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору DN80AV00000014 від 28.03.2007 для стягнення боргу частинами за вказаним кредитним договором, а саме: 80053,32 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8505,54 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 19210,92 доларів США, заборгованості з комісії у розмірі 1394,79 доларів США, заборгованості з пені у розмірі 50942,07 доларів США. Строк, за який провадиться стягнення з 28.03.2007 по 07.09.2017.

Зі змісту заяви банку про вчинення виконавчого напису вбачається, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу надані наступні документи: копія кредитного договору; засвідчена виписка з особового рахунку боржника (копія); розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку (копія); опис вкладення в цінний лист (копія); довіреність представника ПАТ КБ «Приватбанк» (копія); паспорт представника ПАТ КБ «Приватбанк» (копія).

Згідно наданих приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 документів, на підставі яких було видано виконавчий напис, що оскаржується, для вчинення виконавчого напису банком також надано розрахунок заборгованості за кредитним договором. З розрахунку вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості був здійснений у лютому 2009 року. Предявлена до стягнення пеня у сумі 50942,07 доларів США нарахована за період з березня 2009 року по 07.09.2017,нарахування пені здійснювалося банком в іноземній валюті на порушення вимог статті 533 ЦК України.

З доданих до заяви банку про вчинення виконавчого напису від 15.09.2017 документів вбачається, що письмова вимога про усунення порушень не містить дати її складання, список згрупованих поштових відправлень містить відомості про направлення 14.09.2017 поштової кореспонденції на адресу ОСОБА_1, у справі відсутні докази про отримання ним такої вимоги.

На підставі заяви Банку та доданих до неї документів, відповідно до статті 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 на підставі Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», 08.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 14647 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № DN80AV00000014 від 28.03.2007 заборгованості за договором станом на 07.09.2017, грошових коштів у сумі 80053,32 доларів США, що за курсом НБУ становить 2079785,25 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8505,54 доларів США; заборгованості за відсотками - 19210,92 доларів США; заборгованості з комісії - 1394,79 доларів США; заборгованості з пені - 50942,07 доларів США. Стягнення здійснюється за період з 28.03.2007 по 07.09.2017. Витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1800,00 грн.

Постановою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 01.03.2018 ВП № 55728408 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 08.12.2017, зареєстрованого в реєстрі за №14647.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Розділу II ОСОБА_3 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - ОСОБА_3) передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно 1.1 ОСОБА_3, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов'язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Позивач заперечує факт отримання ним вимоги кредитора і у справі відсутні докази про отримання ним такої вимоги, що позбавило його можливості задовольнити або оскаржити цю вимогу кредитора.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 зроблено висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно п. 3.4. ОСОБА_3 строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно п. 6.3 ОСОБА_3, вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом лише за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором, банк скористався своїм правом достроково стягнути з позичальника заборгованість, що підтверджується відповідним листом від 15.08.2011 року № 30.1.0.0/2 - б/н.

Згідно з частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює початок перебігу строку позовної давності (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16).

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання.

Як встановлено судом, виходячи з умов кредитного договору строк виконання основного зобовязання за кредитним договором мав настати 27.03.2014, з урахуванням вимоги банку від 15.08.2011 про дострокове повне виконання зобовязання строк виконання основного зобовязання настав 16.09.2011.

При цьому виконавчий напис нотаріусом було вчинено 08.12.2017 року.

Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки звернення стягнення пропонувалось для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості, яка розрахована поза межами трирічного строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом та відсотками та поза межами строку позовної давності щодо стягнення пені.

З огляду на викладене, виконавчий напис, вчинений 08.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 14647 вчинений без дотриманням вимог закону, у звязку з чим наявні підстави для задоволення позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з 704,80 грн.

судового збору, сплаченого при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №14647, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DN80AV00000014 від 28.03.2007 станом на 07.09.2017, у сумі 80053,32 доларів США, що за курсом НБУ становить 2079785,25 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8505,54 доларів США; заборгованості за відсотками - 19210,92 доларів США; заборгованості з комісії - 1394,79 доларів США; заборгованості з пені - 50942,07 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.