Справа № 303/3374/18
2/303/1618/18
ряд. стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Монич В.О.

секретар судового засідання Лаврів Е.І.

Справа №303/3374/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 про визнання права власності ,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 березня 1986 року помер її батько - ОСОБА_3, який ще за життя, 30 січня 1986 року залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів їй (ОСОБА_1). Так, 11 березня 1950 року батько отримав дозвіл № 37 виконавчого комітету Мукачівської окружної ради депутатів трудящих на будівництво нового житлового будинку на закріпленій ділянці по типовому проекту Б-110 згідно плану затверджений 29 січня 1950 року рішенням виконкому Шелестівської сільської ради депутатів трудящих. Згідно зведеного оціночного акту по домоволодінню №152 по вул.Миру в смт.Кольчино Мукачівського району Закарпатської області від 19 вересня 1980 року складеного Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації його володільцем є ОСОБА_3. Даний факт також підтверджується зведеними Актами вартості побудови від 17 січня 1984 року і 09 квітня 1987 років, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 09 квітня 1987 року. Згідно Довідки №411 від 06 лютого 2018 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області на час смерті ОСОБА_3, який помер 24 березня 1986 року в будинку №150 по вул.Шелестівська смт. Кольчино Мукачівського району Закарпатської області були зареєстровані дружина - ОСОБА_4 та його син - ОСОБА_5 Так, після смерті батька - ОСОБА_3 відкрилась спадщина, право на яку в розмірі ? частки перейшло їй. 22 травня 2011 року померла її мати - ОСОБА_4, яка у свою чергу за життя заповіт не залишала. На час її смерті у вищевказаному будинку був зареєстрований її син ОСОБА_5. однак, свою матір ОСОБА_4 поховала вона (ОСОБА_1О.) за власні кошти. В подальшому 30 жовтня 2017 року помер її брат - ОСОБА_5, і на час його смерті за адресою, де він проживав: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.№ 152, Мукачівського району, Закарпатської області ніхто не був зареєстрований. Зазначає, що брата також поховала вона за власні кошти. 06 лютого 2018 року у термін до 06 місяців, після смерті брата ОСОБА_5, який помер 30 жовтня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак в цьому їй було відмовлено, оскільки нею було подано не всі відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_1О.) звертається до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер 30 жовтня 2017 року, яке у відповідності до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 08 лютого 2018 року виготовлений ТзОВ Зодчій і К складається із житлового будинку 1950 року побудови, зазначений літерою А; житлового будинку 1977 року побудови, зазначений літерою Б; літньої кухні 1978 року побудови, зазначеної літерами В-В'; сараю 1985 року побудови, зазначено літерою Ж; споруд зазначених літерами 1-2, К.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи містяться заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити.

Відповідач - представник виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області в судове засідання не з'явився, від сільського голови ОСОБА_7 надійшов лист, в якому просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради.

Третя особа - приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії ІІ-ЯР за №161085 від 05 листопада 1957 року, ОСОБА_8 народилася 07 жовтня 1957 року, в якому її батьками зазначені: батько - Порохнавець Олексій Михайлович, мати - Порохнавець Ганна Михайлівна (а.с.23), яка у свою чергу 30 липня 1977 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 в смт.Кольчино Мукачівського району Закарпатської області, про що свідчить копія Свідоцтва серії І-ФМ № 316217 видане 30 липня 1977 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку та дружині - Цірик (а.с.24).

ОСОБА_3 помер 24 березня 1986 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №403413 видане виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області від 25 березня 1986 року (а.с.4), а ОСОБА_4 - померла 22 травня 2011 року у віці 82 роки, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №124053 видане виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.25).

Так, за життя ОСОБА_3, отримав дозвіл за № 37 наданий виконавчим комітетом Мукачівської окружної ради депутатів трудящих від 11 березня 1950 року на будівництво нового житлового будинку на закріпленій ділянці по типовому проект Б-110 згідно плану затверджений 29 січня 1950 року рішенням виконкому Шелестівської сільської ради депутатів трудящих (а.с.13, 14), про що свідчить копія ОСОБА_10 оціночного ОСОБА_10 на домоволодіння №152, який знаходиться по вулиці Миру в смт.Кольчино Мукачівського району Закарпатської області (а.с.15) та копія ОСОБА_10 вартості будинку та споруд за вищевказаною адресою (а.с.16, 17).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 09 квітня 1987 року виданий Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 є володільцем будинку №152 по вул.Мира в смт.Кольчино, Мукачівського району Закарпатської області, що також стверджується довідкою №2185 від 20 квітня 1999 року виданою Мукачівським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.18-19).

Згідно довідки № 411 від 06 лютого 2018 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області на час смерті ОСОБА_3, який помер 24 березня 1986 року в будинку № 150 по вул.Шелестівській (бувша ОСОБА_7, № 152) смт.Кольчино, Мукачівського району Закарпатської області були зареєстровані дружина - ОСОБА_4 та його син - ОСОБА_5 (20).

Згідно довідки № 414 від 06 лютого 2018 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області, на підставі довідки виданої Мукачівським РБТІ від 20 квітня 1999 року і технічного паспорту на житловий будинок від 09 квітня 1987 року забудовником житлового будинку №150, який побудований у 1950 році по вул.Шелестівській (вул. Мира, № 152) смт.Кольчино, Мукачівського району Закарпатської області був ОСОБА_3, який помер 24 березня 1986 року (а.с.21).

Відповідно до довідки №1037 від 14 травня 2018 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області, відбулося перейменування вулиць та перенумерація будинків, а саме адреси громадянина ОСОБА_5 з вул.Миру, 152 на вул.Шелестівська, 150 (а.с.22).

Згідно довідки №412 від 06 лютого 2018 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області, на день смерті матері позивача ОСОБА_4, яка померла 22 травня 2011 року був зареєстрований її син ОСОБА_5, який помер 30 жовтня 2017 року (а.с.26). Позивач за власні кошти їх поховала, що стверджується відповідними довідками (а.с.27,30).

На час смерті ОСОБА_5, який помер 30 січня 2017 року за адресою смт.Кольчино, вул.Шелестівська, 150, Мукачівського району, Закарпатської області ніхто зареєстрований не був, дане стверджується відповідною довідкою (а.с.29).

Станом на 11 травня 2018 року за адресою смт.Кольчино, вул.Шелестівська, 150, Мукачівського району, Закарпатської області ніхто не зареєстрований, дане стверджується довідкою виданою Кольчинською селищною радою Мукачівського району Закарпатської області 14 травня 2018 року за №1038 (а.с.31).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі за №9, яким ОСОБА_3 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй доньці позивачу по справі ОСОБА_1 (а.с.12).

Після смерті брата ОСОБА_5 позивач у термін 6 місяців звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом про що нотаріусом була заведена спадкова справа ти видано відповідний витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.32).

Відповідно до постанови виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від травня 2018 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом післдя смерті брата ОСОБА_5 на житловий будинок, що знаходиться за адресою : смт.Кольчино, вул.Шелестівська, 150, Мукачівського району, Закарпатської області у звязку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону та подані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії(а.с.33).

Правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормою статті 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування за відсутності заповіту, визнання його недійсним повністю або у частині, у разі не охоплення заповітом усієї частини спадщини та в інших випадках. Законодавчі винятки з принципу черговості закликання спадкоємців за законом до спадкування встановлені статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а приписами частини 5 цієї ж статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З приписів частини 1 та частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, але відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинний на час завершення його будівництва, відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування.

На час побудови вищевказаного житлового будинку питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

За Указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Крім того, відповідно до пункту 43 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані 2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом селищної ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не має можливості, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 23 травня 2018 року №79/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - підлягає до задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_11.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1258, 1262, 1268 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер 30 жовтня 2017 року, яке у відповідності до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 08 лютого 2018 року виготовлений ТзОВ Зодчій і К складається із житлового будинку 1950 року побудови зазначений літерою А; житлового будинку 1977 року побудови зазначений літерою Б; літньої кухні 1978 року побудови зазначеної літерами В-В'; сараю 1985 року побудови зазначеного літерою Ж; споруд зазначених літерами 1-2, К.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, поштовий індекс - 89640.

Відповідач: виконавчий комітет Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04350524, місце знаходження: смт.Кольчино, вул.Корятовича, буд.№13, Мукачівського району Закарпатської області, поштовий індекс - 89636.

Третя особа - приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_2, місце знаходження: м.Мукачево, вул.Грушевського, буд.№21, кв.№2, Закарпатської області, поштовий індекс - 89600.

Головуючий В.О.Монич