РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11373/18

пр. № 2-о/759/441/18

26 липня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Величко Т.О.,

при секретарі Забелі А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник у справі звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення посилаючись не те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, який постійно був зареєстрований та проживав в кв. АДРЕСА_1, що підтверджується копією довіреності.

Так, заявник з метою отримання спадщини звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після сметрі батька, однак откримав відповідь, про те, що свідоцтво про смерть, яке видано ЛНР не діє на території України.

Суд, дослідивши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне.

Судом встановлено, що заявник являється сином померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 25.09.1952 року Ворошиловським міським бюро РАЦС м.Ворошиловськ Ворошиловградської обл.

Згідно відомостей наданих заявником, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Алчевськ, про що було видано свідоцтво про смерть Відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстицій Міністерства юстицій Луганської Народної Республіки, що є тимчасово окупованою територією України.

Судом встановлено, що при зверненні звявниом до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після сметрі батька, однак отримав відповідь, про те, що свідоцтво про смерть, яке видано ЛНР не діє на території України.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану, підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

На підставі наведеного, ст. ст. 4-13, 77-84, 259, 260, 264-266, 269, 317 ЦПК , суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Алчевськ Луганської області, Україна та встановити дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Алчевськ , Україна.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя: Т.О. Величко