Справа №359/4035/18
Провадження №2/359/1871/2018
14 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,
В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. В серпні 2007 року вона уклала шлюб зі ОСОБА_2, місце проживання якого зареєстровано в квартирі позивача. Однак рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 квітня 2017 року шлюб між ними був розірваний. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 припинив бути членом сімї власника житла. Вироком Баришівського районного суду від 28 вересня 2016 року відповідач був засуджений до позбавлення волі строком на 5 років. Він відбуває покарання в Житомирській ВК №4. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №16 по вул. В. Момота, 48 в м. Борисполі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.
ОСОБА_2 не зявився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.31), в якій він визнає позов та не заперечує проти його задоволення. На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача.
Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки №124784641 від 22 травня 2018 року (а.с.11) та копією витягу №113474498 від 9 лютого 2018 року (а.с.14).
7 серпня 2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб зі ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №043197 від 7 серпня 2007 року (а.с.8).
З копії паспорта громадянина України серії СТ №154585 від 3 лютого 2010 року (а.с.7), копії довідки про склад сімї №567 від 4 квітня 2018 року (а.с.16) та довідки УДМС в Київській області (а.с.22) вбачається, що у квартирі позивача зареєстровано місце проживання ОСОБА_2
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Право члена сімї власника квартири, який не є співвласником, на користування цим житлом згідно з ч.1 ст.156 ЖК України обумовлено двома обставинами: наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даній квартирі. Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належній власникові квартирі, якщо вона вийшла зі складу сімї останнього і проживає в іншому місці.
Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 квітня 2017 року (а.с.10) шлюб між сторонами був розірваний. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 припинив бути членом сімї власника житла.
Крім того, вироком Баришівського районного суду від 28 вересня 2016 року відповідач засуджений до позбавлення волі строком на 5 років. Він відбував покарання у Житомирській ВК №4. З листа начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України №08/9284 від 15 травня 2018 року (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_2 був переведений з Житомирської ВК №4 та продовжує утримуватись в слідчому ізоляторі. Відтак, відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_2 допустимо визнати таким, що втратив право користування квартирою №16 по вул. В. Момота, 48 в м. Бориспіль.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.
З огляду на це суд вважає, що зі ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,задовольнити.
Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право користування квартирою №16 по вул. Володимира Момота, 48 у м. Бориспіль.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.
Повний текст заочного рішення складено 23 листопада 2018 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4