печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Негайчука М.В. щодо не зняття арешту з майна боржника та притягнення виконавця до дисциплінарної відповідальності у виконавчому провадженні № 53117534, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука М.В. щодо не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 53117534, а також щодо зобов'язання керівництво відділу притягти державного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Будучи належним чином повідомленими стягувач, боржник та державний виконавець в судове засідання не з'явилися, заяв з процесуальних питань від них не надходило, а відтак суд враховуючи приписи ч. 2 ст. 450 ЦПК України, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2016 року задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «РАДА 4» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 48 022,08 грн., а також судові витрати в сумі 1 378,00 грн.

24 листопада 2016 року представником позивача отримано виконавчий лист та пред'явлено його до виконання до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

13 грудня 2016 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Негайчуком М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53117534.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року заочне рішення цього ж суду від 13 липня 2016 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду.

16 лютого 2017 року постановою державного виконавця звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3, а 01 листопада 2017 року постановою виконавця накладено арешт на грошові кошти боржника, які містяться на її банківських рахунках.

Постановою державного виконавця від 30 листопада 2017 року за заявою боржника про негайне скасування арешту, мотивованою скасуванням рішення, яке підлягало виконанню закінчено виконавче провадження № 53117534, а також припинено чинність арешту коштів боржника, арештованих постановою від 01 листопада 2017 року.

Рішенням суду від 28 березня 2018 року задоволено позов та солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «РАДА 4» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 153,63 грн., а також судові витрати в сумі 1 762,00 грн.

Рішення ніким в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили і є чинним.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

На підставі ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 5 ст. 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

На підставі ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи не вбачається, що боржником вжито заходів щодо самостійного звернення до органу державної виконавчої служби із вимогами, які поставлені на розгляд суду, а відтак вбачається їх передчасність.

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги, оскільки, матеріалами наданими суду не стверджується, що дій державного виконавця по примусовому виконанню рішення зумовили порушення прав боржника, а таким чином порушення державним виконавцем процедури проведення виконавчих дій, передбачає відповідальність встановлену Законом.

Керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги поданої в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Негайчука М.В. щодо не зняття арешту з майна боржника та притягнення виконавця до дисциплінарної відповідальності у виконавчому провадженні № 53117534.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2019 року.

Суддя В. А. Писанець