Номер провадження 2/756/2622/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участю секретаря - Слободянюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника у грудні 2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить стягнути з останнього на свою користь в порядку регресу майнову шкоду у розмірі 7 120,59 грн та судові витрати у розмірі 1 600,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2017 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_1

Цивільна відповідальність постраждалого в ДТП застрахована за договором добровільного страхування у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». У зв'язку з чим остання виплатила постраждалому страхове відшкодування в розмірі 31 493,32 грн.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «MITSUBISHI» застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування».

СК «АХА страхування» в порядку регресу 23.08.2017 відшкодувала суму страхового відшкодування у розмірі 24 372,73 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Отже, сума різниці, яку повинен доплатити винуватиць ДТП, становить 7 120,59 грн.

Ухвалою від 22 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва відкрив спрощене позовне провадження у даній цивільній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою від 25 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва ухвалив проводити подальший розгляд даної справи з викликом сторін та призначив судове засідання на 25 липня 2018 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання 25 липня 2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, а також взявши до уваги те, що позивач проти винесення заочного рішення не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

15 березня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ ВКФ «Віта Авто» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0301-00103/00047, предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6-10).

01 червня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 (а.с.21).

З матеріалів справи встановлено, що водій ОСОБА_1 є винуватцем вищезазначеного ДТП, що підтверджується Європротоколом (а.с.21).

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Керуючись ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи (а.с.17-18).

Позивач склав страхові акти та розрахунки до них на підставі рахунку-фактури № АК00032177 від 14.06.2017 року, та здійснив страхувальнику виплату страхового відшкодування в розмірі 31 493,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 12216 від 26.06.2017 року (а.с.22-27).

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_2, застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5865464.

Позивач звернувся до СК «АХА Страхування» із заявою про страхове відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, у результаті чого 23 серпня 2017 року СК «АХА Страхування» виплатила позивачу суму у розмірі 24 372,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України вдається встановити, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Дане зобов'язання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий і особа, яка завдала шкоди. Тому слід зазначити, що право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема щодо відшкодування завданої шкоди в результаті ДТП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 7 120,59 грн.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 1 600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та ст. 22, 280, 386, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 12, 81, 82, 133, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А; ) майнову шкоду в порядку регресу в сумі 7 120 (сім тисяч сто двадцять) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А; ) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Яценко Н.О.