01.10.2018 Єдиний унікальний номер 422/3474/12
6/205/194/18
УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

01 жовтня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Скрипник К.О., за участю секретаря судового засідання Попович Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про зміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування заяви зазначили, що 11 грудня 2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 30.01.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду. 26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором № 490032262 від 14.03.2007 року,у зв`язку з чим просили замінити сторону виконавчого провадження.

У судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. В силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню за наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 рокупозовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490032262 від 14.03.2007 року, яка утворилася станом на 11.04.2011 рік в сумі 52333,23 грн. (пятдесят дві тисяч триста тридцять три гривні 23 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 45465,33 грн., заборгованість за відсотками 3433,95 грн., неустойка 3433,95 грн. та судові витрати в розмірі 523,33 грн.

26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 490032262 від 14.03.2007 року.

Відповідно до ч. ч. 1,5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.11.2013 р. у справі № 6-122цс13, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає за необхідне заяву ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514-515 ЦК України, ст. 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» по цивільній справі № 422/3474/12 про стягнення з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490032262 від 14.03.2007 року, яка утворилася станом на 11.04.2011 рік в сумі 52333,23 грн. (пятдесят дві тисяч триста тридцять три гривні 23 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 45465,33 грн., заборгованість за відсотками 3433,95 грн., неустойка 3433,95 грн. та судові витрати в розмірі 523,33 грн., правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя К.О. Скрипник

.