10.10.2018776/18-Вих
Справа № 431/5400/18
Провадження №2-о/431/1731/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. м. Старобільськ Луганської області

Старобільський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.

за участі секретаря Гапотченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 року заявник звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження у неї дитини, на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України - в м. Луганськ.

В обґрунтування своїх вимог, заявник посилається на те, що 10 березня 2018 року вона перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 народила дитину хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження дублікатом № 60, виданого державною установою «Луганський перинатальний центр» Луганської Народної Республіки 03.04.2018 року

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки дитина народилась на тимчасово окупованій території України, де органи державної реєстрації актів цивільного стану України припили та не здійснюють свою діяльність.

Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому реалізувати право на отримання свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася. В своїй заяві просила суд розглянути заяву за її відсутності та за відсутності її представника адвоката ОСОБА_4

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилася. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Суд дослідивши заяву, наявні у суду матеріали, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України ЕН 952688 виданого Жовтневим РВ у м. Луганську УДМС України в Луганській області 08.10.2013 (а.с.8-9) знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія І-ЕД № 173860 виданого відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 14.09.2013 (а.с.12).

Згідно медичного свідоцтва про народження дубліката № 60 виданого державною установою «Луганський перинатальний центр» Луганської Народної Республіки 03.04.2018 року, ОСОБА_1 10 березня 2018 року народила дитину хлопчика першу за рахунком (а.с.13).

ОСОБА_2 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.10.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини, що народилась 10 березня 2018 року у ОСОБА_1, українського зразка, з підстав, що надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження, передбачених п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5 із змінами), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940.

Таким чином у заявника виникла необхідність для встановлення юридичного факту народження особи в певний час, оскільки неможлива реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження заявником дитини, а видане медичним закладом медичне свідоцтво про народження дитини є недійсним на території України.

Суд вирішуючи справу по суті використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування.

Порядок реєстрації народження дитини встановлено Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Згідно даних Правил, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому Законом порядку за місцем народження дитини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Крім цього, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині має належати з його народження право на імя та громадянство.

Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як докази народження дитини, не дивлячись на те, що установа, яка видала ці документи, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Визнання судом факту народження дитини надасть право проведення державної реєстрації народження в державних органах на території України, яка контролюється українською владою.

З викладеного вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом.

Відповідно до ч.1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Згідно ч.1 ст. 146 СК України імя дитини визначається за згодою батьків.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.8 ч.1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12,13,81,247,258,259,263-265, 315-317,430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області про встановлення факту народження- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України ОСОБА_5, який народився 10 березня 2018 в м. Луганськ, матірю якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; батьком якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, кв. Гагаріна, 2/8. Підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, актовий запис № 101 від 14.09.2013, складений відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. За рахунком перша дитина народжена у матері.

Роз'яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження особи.

Суддя: Т.Г.Логвіненко