Справа № 199/8825/17
(2/199/1490/19)
29.11.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г.
секретарі Голубніченко В.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення,
У грудні місяці 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 23.12.1986 року за реєстраційним номером І-4229, отримала у власність від своєї матері ОСОБА_5 житловий будинок, що розташований за адресою м. Дніпро, пров. Одеський, буд. 46.
У вказаному домоволодіння зареєстровані та проживають онука позивача ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_3, проте з 2016 року шлюбні відносини між онукою та відповідачем припинились. Проте не зважаючи на припинення шлюбних відносин, відповідач добровільно виселитись та знятись з реєстрації з будинку не бажає, за комунальні послуги не сплачує, перешкоджає позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном.
Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратили право користування домоволодінням № 46 по пров. Одеський в м. Дніпрі та виселити.
В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 23.12.1986 року за реєстраційним номером І-4229, отримала у власність від своєї матері ОСОБА_5 житловий будинок, що розташований за адресою м. Дніпро, пров. Одеський, буд. 46.
У вказаному домоволодінні зареєстрований чоловік онуки ОСОБА_3, який вже не є членом сімї позивача, оскільки 20.06.2018 року шлюб між онукою позивача та відповідачем було розірвано.
В судовому засіданні позивач зазначила, що відповідач в добровільному порядку виселився з домоволодіння, проте знятись з реєстраційного обліку не бажає, за комунальні послуги не сплачує, житловою площею будинку не користується.
Вказані обставини підтверджується показами свідків в судовому засіданні ОСОБА_7, ОСОБА_8С, ОСОБА_6
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Зважаючи на те, що відповідач вже не є членом сімї позивача, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
В судому засіданні позивач повідомила про те, що відповідач добровільно виселився з належного їй будинку, а отже спору між сторонами щодо виселення на даний час не існує, а тому суд вважає, що позов в цій частині слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 319, 391, ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 281-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житлового будинку №46 по пров. Одеський у м. Дніпро.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640,00 грн.
В частині позовних вимог щодо виселення залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя Скрипник О.Г.