26.12.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1239/18
Провадження № 2/533/329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

26 грудня 2018 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

06.11.2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,12 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, посилаючись на те, що після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки.

За життя ОСОБА_4 заповіт не складав.

Далі, в позові представник позивача зазначив, що позивач звернулася до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку як спадкоємець за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю.

Згідно ухвали суду від 26.11.2018 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 26.12.2018 року о 13 год 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, але направили заяви в яких прохали розглянути цивільну справу без їхньої участі, позов підтримують.

Відповідач Бреусівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області в судове засідання не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,12 га, що знаходиться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Згідно довідки, що видана відділом у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12.09.2018 року вбачається, що згідно списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Бреусівка» Козельщинського району, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3 реєстраційний № 5 від 11.05.1996 року та 11 сесії Бреусівської сільської ради 23 скликання 14.03.2000 року громадянин ОСОБА_4 значиться під №36; згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області громадянину ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався; згідно Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю під №2797 від 10.04.2001 року зареєстрований на громадянина ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4. Видача державних актів на право приватної власності на землю по даній сільській раді здійснювалось на той час Бреусівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.ст. 5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна.

Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 548, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4, спадкоємцем за законом на все його майно була його дочка ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За життя ОСОБА_6 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном, але не оформила належним чином документи на отримання спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Далі судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем за законом на все її майно був її чоловік ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. За життя ОСОБА_5 шляхом спільного проживання прийняв спадщину, але не оформив належним чином документи на отримання спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за законом після померлого 05.07.2015 року ОСОБА_5, є позивач ОСОБА_1 та громадянка ОСОБА_7, яка відмовилася від прийняття спадщини, інші спадкоємці за законом відсутні.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2018 року вбачається, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку, площею 4,12 га, що знаходиться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області відмовлено, оскільки державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий після смерті ОСОБА_4

Суд звертає увагу на те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який виданий після смерті ОСОБА_4 не скасований, а отже право власності спадкодавця ОСОБА_4 на володіння вищезазначеної земельної ділянки відповідачем не оскаржено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 14, 19, 76, 141, 142, 189-200, 206, 247, 263-265, 268, 354-355, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 4,12 га, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2797 та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції № 5532 від 30.10.2018 року , що становить 516,38 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя