Справа № 559/603/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса вул. Залізнична, 90, м. Дубно, Рівненської області)

до ОСОБА_2 (адреса вул. Велика Китаївська, 6/21, м. Київ)

про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка зазначає, що спільне життя у них із відповідачем не склалося. Кожен має різні погляди на шлюб та сім'ю. Вони не знаходять спільної мови у вирішенні побутових проблем. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхній син. Відповідач не здатен підтримувані нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги.

На даний час вони стали чужими людьми. Сімя їхня розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Збереження шлюбу вважає недоречним, а надання терміну на примирення недоцільним. Просила шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

Позивачка у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, де просила розгляд справи проводити без її участі, позовну заяву задоволити у повному обсязі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1, де він зазначив, що не відповідають дійсності твердження позивача про відсутність спору про місце проживання спільної дитини сторін у справі, так як позивач позбавляє відповідача можливості брати участь у вихованні їхнього сина. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, в зв»язку з тим, що між ним та позивачем не укладено договір про те, з ким буде проживати дитина та яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо. Просить розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника та прийняти до уваги доводи відзиву.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Установлено, що 20 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2916. Від спільного шлюбу мають сина- Кобенко Нікіту Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 76,81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень.

Щодо доводів відзиву на позов про розірвання шлюбу по суті спірних правовідносин між сторонами - про створення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, а також недодержання положень ст. 109 СК України щодо укладення договору на утримання та виховання дітей, то з ними суд погодитися не може з наступних підстав.

Відповідачем до суду не надано жодного доказу, який би підтверджував факт надання матеріальної допомоги дитині, купівля одягу чи продуктів харчування для дитини.

Ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей».

Дана норма закону визначає право позивача, а не його обов'язок подати до заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст., ст. 104, 105, 110, 113 СК України, ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса вул. Залізнична, 90, м. Дубно, Рівненської області) до ОСОБА_2 (адреса вул. Велика Китаївська, 6/21, м. Київ) про розірвання шлюбу -задоволити.

Шлюб, зареєстрований 20 вересня2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2916. між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, 17.12.1987 р.н 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: