"06" вересня 2018 р. Справа № 363/1130/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. Обґрунтовуючи заяву тим, нею подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якою, позивач просила включити до позовних вимог земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер :19:069:0457, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Хутірська (раніше адреса: смт Димер, масив Хутір), та земельна ділянка площею 0,0023 га., кадастровий номер :01:076:0025, цільове призначення для колективного гаражного будівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, «Лісний» кооператив індивідуальних гаражів. Таким чином, ОСОБА_1 просить з метою забезпечення позову, накласти арешт та заборону на проведення реєстраційних дій на: земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер :19:069:0457, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Хутірська (раніше адреса: смт Димер, масив Хутір), що була придбана як обєкт спільної сумісної власності подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що був посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області та на земельну ділянку площею 0,0023 га., кадастровий номер :01:076:0025, цільове призначення для колективного гаражного будівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, «Лісний» кооператив індивідуальних гаражів, що була придбана відповідачем 29 грудня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №1946.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Таким чином, враховуючи ч.1 ст.153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з предявленням позову; після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 червня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

06 серпня 2018 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено, оскільки земельна ділянка площею 0,1500 га., кадастровий номер :19:069:0457, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Хутірська (раніше адреса: смт Димер, масив Хутір), та земельна ділянка площею 0,0023 га., кадастровий номер :01:076:0025, цільове призначення для колективного гаражного будівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, «Лісний» кооператив індивідуальних гаражів, не є предметом позову, а також не сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

27 серпня 2018 року позивач звертається повторно із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт та заборону на проведення реєстраційних дій на: земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер :19:069:0457, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Хутірська (раніше адреса: смт Димер, масив Хутір), що була придбана як обєкт спільної сумісної власності подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 06 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що був посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області та на земельну ділянку площею 0,0023 га., кадастровий номер :01:076:0025, цільове призначення для колективного гаражного будівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, «Лісний» кооператив індивідуальних гаражів, що була придбана відповідачем 29 грудня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за №1946.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року, яка набрала законної сили, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено, оскількипозивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вказану ухвалу суду ОСОБА_1 отримала наручно 30 серпня 2018 року.

04 вересня 2018 року ОСОБА_5 звертається із заявою про забезпечення позову, яка за своїм змістом аналогічна заяві про забезпечення позову від 27 серпня 2018 року.

Згідно з вимогами ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1 вдруге звертається з аналогічною, за змістом, заявою про забезпечення позову, до якої не надано доказів та не вказано мотивування на підтвердження своїх вимог, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому відсутні підстави для накладення арешту та заборони на проведення реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 0,1500 га., кадастровий номер :19:069:0457, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Хутірська (раніше адреса: смт Димер, масив Хутір), та земельної ділянки площею 0,0023 га., кадастровий номер :01:076:0025, цільове призначення для колективного гаражного будівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, «Лісний» кооператив індивідуальних гаражів.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Положеннями ч.3 ст.148 ЦПК України встановлено, що у випадку невиконання процесуальних обовязків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обовязків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Таким чином, суд звертає увагу, що повторне звернення ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, яке вже вирішено судом, та яка не містить інших підстав та нових обставин, може бути розцінене як зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк