Провадження №2-з/760/359/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві заяву представника позивача АТ «Кристалбанк» - Оленко Н.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн Холдинг» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена справа.

Ухвалою суду від 20.12.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

20.12.2018 до суду надійшла заява представника позивача АТ «Кристалбанк» - Оленко Н.О. про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, а саме нежитлове приміщення (прибудова до житлового будинку), загальною площею 1379,5 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що 05.12.2017 між ТОВ «Грейн Холдинг» та ПАТ «Кристалбанк» було укладено кредитний договір № ВКЛ/2017/26-01 зі змінами та доповненнями.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №I/2017/94-01 від 05.12.2017. Предметом даного договору є нежитлове приміщення (прибудова до житлового будинку), загальною площею 1379,5 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що позичальником не виконуються в повному обсязі та в строки зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредиту та відсоткам та станом на 01.12.2018 заборгованість складає 14 008 504,90 грн.

Крім того, вказує, що боржник своє рухоме майно вивіз з місця його зберігання, вказаного в договорі без відома банку, однак з метою виконання рішення суду просить накласти арешт на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, просила заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо накладення арешту на нежитлове приміщення (прибудова до житлового будинку), загальною площею 1379,5 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2, т.я. невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Отже, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача АТ «Кристалбанк» - Оленко Н.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн Холдинг» про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення (прибудова до житлового будинку), загальною площею 1379,5 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2.

Позивач: Акціонерне товариство «Кристалбанк», місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 2, .

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейн Холдинг», місцезнаходження за адресою: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя О.М. Букіна