Справа № 524/4571/18
Провадження №2/524/1891/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської Ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Бухарова С.К. про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

До суду звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до Кременчуцької міської Ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Бухарова С.К. про визнання права власності, в якому просить визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, становила Ѕ чатину; визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 в праві спільної сумісної власності; визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 червня 1968 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, актовий запис № 9.

Під час шлюбу в 1973 році ОСОБА_5 отримав ордер вселення в кооперативну квартиру АДРЕСА_2, яка належала житлово-будівльному кооперативу «Берізка». Відповідно до наказу виконкому Р-98 житлово-будівельний кооператив «Берізка» був перейменований в ОСББ №30. Починаючи з 1973 року вона з померлим чоловіком сплачували пайові внески. 09 грудня 1987 року сума пайового внеску була повністю сплачена, що підтверджується довідкою ОСББ №30. Але право власності в установленому порядку не зареєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія № НОМЕР_2.

Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 і вона, як спадкоємець першої черги, звернулась до нотаріуса. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що за її померлим чоловіком незареєстроване право власності на вищевказану квартиру, про що виніс відповідну постанову.

26.04.2018 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності, але отримала відмову у зв'язку з невідповідністю поданих документів.

У зв'язку з цим, позивач змушена звернутись до суду про визнання права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримує, просить задовольнити та визнати, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на кварту становила Ѕ частку; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири в праві спільної сумісної власності та визнати право власності на Ѕ частину в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка.

Представник відповідача Кременчуцької міської Ради Полтавської області у судове засідання не прибув, направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Бухарова С.К. в судове засідання не з'явилась, попередньо направила клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09 червня 1968 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1.

Під час шлюбу, в 1973 році, ОСОБА_5 отримав ордер вселення в кооперативну квартиру АДРЕСА_1, яка належала житлово-будівльному кооперативу «Берізка», який відповідно до наказу виконкому № Р-98 перейменований в ОСББ №30.

Згідно довідки виданої ОСББ № 30 ОСОБА_5 являється власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 Сума пайового внеску за квартиру сплачено 09 грудня 1987 року в повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія № НОМЕР_2.

Після смерті чоловіка, спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Бухарової С.К. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, постановою нотаріуса від 02.05.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що за померлим незареєстроване право власності на квартиру.

Звернулась до державного реєстратора прав нерухоме майно щодо реєстрації належної їй частини у спільному майні подружжя, однак отримала відмову у зв'язку з невідповідністю поданих документів.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і припинился внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Пункотм 6-1 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» передбачено, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 15 Закону «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною 3 ст.1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 на день смерті чоловіка ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала з ним у квартирі АДРЕСА_2, а тому відповідно до ст.. 1268 ЦПК України є особою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той і подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, постає, що якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судової порядку.

Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п 'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно, (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, і також документ спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Бухаровою С.К. заведена спадкова справа № 42/2017 від 28 листопада 2017 року.

Судом витребувана спадкова справа № 42/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, з якої постає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини після померлого батька.

Позивач зазначає, що за життя спадкодавця не здійснили державної реєстрації в органах, які здійснювали державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради про визнання права власності підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 58 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 328, 331, 1217, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 3-15, 76, 82, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кременчуцької міської Ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Бухарова С.К. про визнання права власності - задовольнити.

Визнати, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на кварту АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 в праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловіка - ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк