Справа № 199/1918/17
УХВАЛА

20.08.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення майна із сумісної власності в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про виділення майна із сумісної власності в натурі.

У судове засідання 18.06.2018 року представник позивача ОСОБА_4 не зявився, надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку поданням доказів за результатами касаційного провадження, яке відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідно до якої за позивачем скасовано право власності на майно, що є предметом розгляду по даній справі.

20.08.2018 року повторно позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило, про день слухання позивач повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки 31.07.2018 року.

Згідно з ч.ч. 3, 9 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного звязку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби звязку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Крім того, ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ст.8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" визначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, діючим законодавством передбачений обовязок суду залишити позовну заяву без розгляду у звязку з повторною неявкою до суду позивача незалежно від поважності його неявки, чим забезпечується виконання вимог цивільно-процесуального закону щодо строків розгляду справ у суді та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений про день та час розгляду справи позивач повторно не зявився до суду у судове засідання без поважних причин, та не забезпечив явку свого представника, окрім цього, неявку в судове засідання 18.06.2018 року представника ОСОБА_4 та надання ним заяви про відкладення розгляду справи у звязку поданням доказів за результатами касаційного провадження, суд вважає неповажною причиною, тому з огляду на вказані обставини суд вважає, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення майна із сумісної власності в натурі, - залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 62, 128, 130, 131, 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення майна із сумісної власності в натурі, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: