РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7780/18

пр. № 2/759/5018/18

03 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Авто просто» про захист прав споживача та повернення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 7 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АВТОПРОСТО» було укладено договір 725126 з додатками з метою придбання автомобіля ZAZ SENS через систему «АВТО ТАК».

Позивачем па користь відповідача було сплачено вступний внесок та щомісячні внески на загальну суму 47 926 грн. 38 коп.

Згідно із ст. 1 Розділу 1 Договором його предметом є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АВТО ТАК» та за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених договором.

Відповідно до Додатку 1 учасник зобов'язаний сплатити: винагороду за послуги, пов'язані з включенням Договору до системи АВТО ТАК та формування групи 6 964 грн.80 коп. періодичний платіж 0, 8333%, щомісячну винагороду 0, 415% та винагороду за послуги, пов'язані із передачею автомобіля - 3%.

Відповідно до ст. 3,4 розділу 1 договору учасник системи користується правами та виконує обов'язки, визначені Договором.

У відповідності до ст. 6 розділу 2 договору учасник одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбаченого договором і таке визнання здійснює відповідач на власний розсуд, право придбання автомобіля мають не всі учасники, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість балів шляхом внесення внесків.

При цьому, договір не містить чітких строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності відповідача за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання автомобіля позивачем навіть у разі повної сплати його вартості.

У відповідності до ст. 12 розділу 2 договору визначено порядок її розірвання.

Згідно ст. 12 розділу 2 договору передбачено, що у випадку його розірвання по ініціативі клієнта з нього утримується відступний за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою.

Позивачем на користь відповідача сплачено 47 926 грн. 38 коп., що свідчить про відсутність принципу добросовісності, та як його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача і доводить встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, а тому договір є нікчемним із застосуванням правових наслідків нікчемності правочину.

При цьому, як вбачається із договору, відповідач створив складну, багатоступінчату, двозначну , незрозумілу для споживача схему визначення одного лише права на отримання автомобіля, а саме як вбачається із ст. 6.2. розділу 2 договору шляхом набрання найбільшої кількості балів відповідно до даних, повідомлених відповідачу банківськими установами, через які учасники сплачують внески.

Позивач зазначив, що сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, а відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи "Авто Так", таким чином у діяльності відповідача по укладенню з позивачем договору та реалізації передбаченої в цій угоді схеми наявні ознаки нечесної підприємницької діяльності, як такої, що вводить споживача в оману, у зв'язку з чим зазначений правочин с нікчемним.

У зв'язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним по нікчемному правочину кошти у сумі 47 926 грн. 38 коп.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до насупних висновків.

Судом встановлено, що 7 серпня 2017 року між сторонами був укладений договір № 725126, предметом угоди є надання учаснику послуг системи "Авто так", спрямованих на придбання Автомобіля (а.с. 6-9).

Позивачем на користь відповідача було сплачено вступний внесок та щомісячні внески на загальну суму 47 926 грн. 38 коп. (а.с. 14-15).

Того ж дня були укладені додатки № 1, 2 до договору № 725126 від 07.06.2017 року, які є невід'ємними частинами зазначеної угоди. Відповідно до додатку № 1 до договору № 725126 від 07.06.2017 року, позивач вніс вступник внесок. У додатку № 2 до угоди № 725126 від 07.06.2017 року, визначені правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак. (а.с.12-13).

Представник відповідача разом із відзивом проти позову додав Свідоцтво Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про отримання ТОВ «Авто Просто» відповідного свідоцтва, копію ліцензії № 2236 від 15.09.2015 року та постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.09.2013 року (а.с.34-51).

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Згідно з п.2 ч.1, п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною, а також забороняється утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Відповідно до ч. 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Статтею 1 Договору передбачено: "Предметом договору є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учаників групичерез систему «АвтоТак».

Передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в договорі "Періодичні платежі".

Розмір одного періодичного платежу становить 0,8333% (або 1/120) від ціни автомобіля та визначається в додатку № 1 до договору.

Учасник зобов'язаний сплатити таку кількість періодичних платежів, яка є достатньою для сплати повної ціни автомобіля, - тобто, всього 120 внесків (0,8333% х 120 внесків = 100%). Загальна кількість періодичних платежів та щомісячної винагороди названа в Договорі як "Графік внесків ".

Загальна кількість періодичних платежів за графіком внесків зазначається у Додатку № 1 до договору і складається з 120 внесків.

Учасник вправі сплачувати щомісяця, як мінімум, один періодичний платіж разом із щомісячною винагородою. Отже, учасник може сплачувати ціну автомобіля максимально протягом 120 місяців.

Сплачені всіма учасниками певної групи періодичні платежі складають "Фонд групи ". Саме за рахунок "фонду групи " щомісяця придбаваються автомобілі, які за визначеними Договором механізмами передаються кожному учаснику певної групи.

Договором між «АВТО ПРОСТО» та позивачем встановлено, що позивач зобов'язаний щомісячно сплачувати: "періодичний платіж" - 0,8333% від ціни автомобіля, "щомісячна винагорода" - 0,415% від ціни автомобіля + ПДВ. Сплата внесків здійснюється не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Розмір кожної окремої щомісячного внеску та загальна сума до сплати вказується в рахунку, який «АВТО ПРОСТО» щомісяця надсилає учаснику. В такому рахунку вказуються платіжні реквізити, за якими здійснюється оплата.

Всі внески сплачуються учасником системи на користь «АВТО ПРОСТО» як адміністратора системи «АвтоТак». Для того аби сплата учасником внесків не вимагала додаткової оплати ним банківських послуг, відповідачем укладено окремий договір з Ощадбанком України, що має найбільшу в Україні мережу філій та відділень, згідно з умовами якого комісійну винагороду банку сплачує «АВТО ПРОСТО».

Укладений між TOB "АВТО ПРОСТО" та позивачем договір складається з основного тексту договору та додатку № 1 Додаток підписаний сторонами і є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 19.2 ст. 19 Договору "Підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього".

Відповідно до ст. 5 розділу і договору «Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобовязань, передбачених договором».

Договір позивача було включено до групи № 1271 та надано порядковий номер 78 у цій групі. У зв'язку з чим, позивачем було сплачено винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи в розмірі 3% + ПДВ від поточної ціни автомобіля вказаної в Додатку №1.

В Договорі та Додаток № 1 до нього містять опис послуг, що надаються TOB "АВТО ПРОСТО". Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору.

Таким чином, позивачу до підписання договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис учасника в договорі стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє. що отримав усі коректно викладені пояснення від представника «Авто Просто», проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов'язки за договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе."

Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету договору, так і щодо його прав та обов'язків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов'язків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 розділу II договору, відповідно до якого, "Якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов 'язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за д оговором про адміністрування".

Тобто, підписавши договір учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі «АвтоТак», причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити «АВТО ПРОСТО» шляхом подання заяви до центрального офісу.

Неподання своєї заяви про розірвання договору згідно п. 12.1.5 ст. 12 розділу II договору та підпис позивача на договорі та додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст договору та додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови договору справедливими по відношенню до себе.

Таким чином, умови надання позивачу послуг на підставі договору та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в договорі та додатках до неї. Тому, відповідач вважає, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання.

ВСУ було встановлено, що в діяльності TOB "Авто Просто" не вбачається порушень ст.ст. 18, 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". Зокрема ВС України в своїй постанові , зазначає наступне: "Аналізую норму ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для класифікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності ; по друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, " 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Щодо відповідності умов Договору статтям 18,19 ЗУ "Про захист прав споживачів".

02.06.2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон № 3462-IV від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч.І ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином послуги, що надаються відповідачем позивачу унормовані в ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг".

02.11.2016 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах".

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 913 від 07.12.2016 року "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).

Відповідно до вказаної постанови: у цих Ліцензійних умовах терміни вживаються в такому значенні: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах - фінансова послуга, яка передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Нацкомфінпослуг, визначив відповідні вимоги які необхідно виконати фінансовим установам для отримання ліцензії.

Зокрема, відповідно до ч. З п. 18 Ліцензійних вимог "До заяви про отримання ліцензії здобувачем ліцензії додаються такі документи: 3) для провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах - внутрішні правила надання фінансових послуг та зразок договору пр. адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, які повинні відповідати вимогам пунктів 92 та 93 цих ліцензійних умов, також умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах, встановленим Нацкомфінпослуг.

Відповідно до п. 93. Ліцензійних умов "Фінансова установа надає послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах на підставі договору, який повинен відповідати вимогам статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статей 10, 15, 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів". До договору про адміністрування додається довідка, складена фінансовою установою у довільній формі, про ознайомлення учасника групи з внутрішніми правилами надання фінансових послуг, яка підписана учасником групи та яка повинна містити дату її складення."

Як вже зазначалося вище, TOB "Авто Просто" належним чином виконало всі вимоги Нацкомфінпослуг та отримало відповідну ліцензію.

07.08.2017 року між сторонами у справі було укладено договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у тгрупі, який укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору та його повну відповідність Законодавству України.

З наведеного вбачається, що законність та відповідність Законодавству України укладеного між сторонами у справі договору неможливо ставити під сумнів, оскільки діяльність TOB «АВТО ПРОСТО» перевіряється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та нею надано ліцензію на провадження такої діяльності

Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 02.06.2011 року №3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 09.01.2012 року) внесено зміни до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п.11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09.10.2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»).

Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах.

З аналізу Ліцензійних умов необхідно зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Згідно з п.1.2 ч.1 Ліцензійних умов, адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11.09.2013 року по справі №6-40цс13, яка відповідно до вимог ч.1ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів.

Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору.

Враховуючи те, що ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не можна вважати правильним твердження позивача про те, що така діяльність здійснюється товариством нелегітимно, у тому числі й до введення законом ліцензування такої діяльності, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин (укладення угоди №0318316 від 30.04.2010року) законом не було передбачено обов'язок відповідача отримати ліцензію для надання вище вказаних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору ОСОБА_1 отримав примірник договір та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто»

Аналізуючи норму ст.18 вказаного Закону, можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Згідно умов вказаного договору споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Авто Просто» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. При цьому, умовами договору визначено обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас договоромс не передбачено звільнення відповідача від виконання передбачених договором обов'язків по передачі автомобіля за умови виконання учасником своїх обов'язків належним чином.

За таких обставин, враховуючи приписи ч.ч.4,3 ст.267 ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215, 230, 257, 509 ЦК України, відповідно до ст.ст.10, 11, 60, 158, 197, 214, 215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та повернення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда