Справа № 2-1395/11
УХВАЛА

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево, цивільну справу за заявою представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2011 року ,-

в с т а н о в и в :

21 листопада 2018 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2011 року.

Заяву мотивує тим, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено договір відновлювальної кредитної лінії №590, згідно з яким Позичальнику надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту кредитування в сумі 125 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі - 15,5% річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 11 жовтня 2017 року на споживчі цілі. В забезпечення виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань щодо повернення суми боргу за Кредитним договором, між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір, посвідчений 11 жовтня 2007 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу в реєстрі за № 2175. Згідно п.1.2 Іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., що розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Ілони Зріні, буд.№ 238, кв. №1. У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за захистом свого порушеного права. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2011 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №590 від 11 жовтня 2007 року в розмірі 175 204,32 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11 жовтня 2007 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 на нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Ілони Зріні. Буд.№ 238, кв.№1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки АТ «Ощадбанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». 13 квітня 2014 року майновий поручитель ОСОБА_4 - помер. У свою чергу, спадкоємцем майна померлого є його дружина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№1. В подальшому, 05 лютого 2015 року ОСОБА_6 - померла. Згідно заяви про прийняття спадщини за законом від 16 червня 2015 року до Мукачівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 прийняла спадщину, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_6. Разом з цим зазначено, що крім неї спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої донька спадкодавця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. На сьогоднішній день спадщина не оформлена у встановленому законом порядку. Таким чином, смерть власника майна - предмету іпотеки, на яке звернуто стягнення унеможливлює виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2011 року у визначений судом спосіб.

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні з наведених вище підстав вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі. Просив суд заяву задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Згідно з частиною першою ст. 435 ЦПК України,за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Судом встановлено, що 14 липня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким вирішено: «В рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 590 від 11 жовтня 2007 року в розмірі 175 204,32 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору (майнова порука) від 11 жовтня 2007 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету іпотеки. ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 10006/076 Філії «Закарпатського обласного управління» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТВБВ 10006/076 Філії «Закарпатського обласного управління» судовий збір у розмірі 1700,00 гривень та 120 гривень на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.89-90).

ОСОБА_4 помер 13 квітня 2014 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть ОСОБА_9 І-ФМ №170167 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області (а.с.91).

З копії Листа за № 537/01-16 виданого Мукачівською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 06 жовтня 2015 року вбачається, що спадкоємицею до майна померлого ОСОБА_4, який помер 13 квітня 2014 року, є його дружина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.92).

05 лютого 2015 року померла ОСОБА_6, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 187111 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області (а.с.93).

16 червня 2015 року ОСОБА_10 звернулася в Мукачівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 05 лютого 2015 року (а.с.94).

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить змінити спосіб виконання вищезазначеного рішення суду визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу через електронні торги, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Як підставу для цього наводить те, що спадщина не оформлена у встановленому законом порядку, а смерть власника майна предмету іпотеки, на яке звернуто стягнення унеможливлює виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України, від 25.11.2015 року, поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним службовцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення, в разі неможливості його виконання, у спосіб раніше встановлений.

Частиною третьою ст. 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання, за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Заявник звертаючись із позовом в березня 2011 року самостійно визначився із порядком захисту своїх прав - судовим чи позасудовим способом стягнення, вибравши при цьому судовий. Оскільки, відповідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З огляду на вищенаведене, а також те, що заявником не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що утруднюють виконання рішення та обумовлюють зміну способу виконання рішення суду, то суд не вбачає підстав для задоволення заяви про заміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст. 81, 268, 353, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2011 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівськийський міськрайонний суд Закарпатської області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 29.12.2018 року.

Головуюча Л.В.Курах