РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018

м.Харків

Справа № 639/7002/17

провадження 2/639/461/18

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення в квартиру її та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в квартиру АДРЕСА_1, яка належить колишньому чоловіку ОСОБА_2 на праві власності та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні вказаною квартирою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_3. До 2011 р. їх сім'я проживала у спірній квартирі, а після розлучення ОСОБА_1 з дитиною стала тимчасово мешкати у АДРЕСА_3, де вона зареєстрована. У зв'язку з неможливістю мешкати за вказаною адресою, вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом,тому як в спірній квартирі проживає стороння особа, замки змінені

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити, стверджуючи, що вона бажає проживати разом з дочкою в квартирі, де дитина зареєстрована.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги в частині вселення доньки ОСОБА_3 не заперечував та пояснив, що ніколи не чинив перешкод у користуванні квартирою дитині, яка деякий час з ним проживала, а потім висловила бажання мешкати з матір'ю. Не визнає позов ОСОБА_1 стверджуючи, що вона, за пропозицією свого брата, продала свою квартиру, залишилась без житла та грошей, мешкає у будинку брата в Харківській обл. Спірна квартира, як пояснив позивач, належить йому на праві власності, він має іншу родину, малолітню дитину, яка проживає разом з ним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.08.2005 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. за реєстр.№ 7876 ( а.с. 29).

Сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 11.03.2005 року по 12.12.2017 року, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.11.2017 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї від 21.11.2017 року, неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в спірній квартирі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 2 ст. 60 Сімейного кодексу України встановлює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на все майно, що набуто ними у шлюбі, крім речей індивідуального користування. За нормами ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю. Право власності за ОСОБА_1 не зареєстровано.

З пояснень ОСОБА_2 випливає, що після припинення шлюбно-сімейних відносин у 2012 р., він пішов з сім'ї, квартиру залишив, намагався подарувати свою частині доньки. Позивач стала квартиру здавати квартирантам, оскільки мала свою трикімнатну квартиру. Через деякий час стало відомо, що ОСОБА_1 почала зловживати спиртними напоями . Її брат, скориставшись цим, обманним шляхом , умовив її продати належну трикімнатну квартиру, пообіцявши купити іншу, проте разом з дитиною поселив у свій будинок в м. Дергачі В результаті ОСОБА_1 залишилася без житла і грошей. Потім її брат мав намір продати спірну квартиру, попросивши відповідача подарувати свою частина не доньці, а колишньої дружині. Оскільки в цьому випадку позивачка знову б залишилася ні з чим, відповідач вселився в квартиру і став проживати в ній з дружиною і малолітнім сином, а потім забрав доньку, перевів її в іншу школу, займався її вихованням, однак згодом дитина повернулася до матері.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати він інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації ( ст.358 ЦК України).

За приписами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Позивач не заперечує, що вона , як власник частини житла, зареєстрована та постійно проживає на іншій житловій площі в м.Дергачі, а тому підстави для задоволення її вимог в частині вселення в спірну квартиру відсутні.

Частиною 1 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає право дитини на житло.

Згідно з ч.2 ст. 9 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні висловила бажання мешкати з батьком за адресою: АДРЕСА_2.Місцем її реєстрації є спірна квартира.Відповідач не заперечує проти позовних вимог в цій частині.

З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом вселення неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.29, 317, 319, ч.1 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 Житлового Кодексу , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у зазначену квартиру.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_3 цією квартирою.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.( АДРЕСА_4. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. ( АДРЕСА_2).

Повне судове рішення складено 03.09.2018.

СУДДЯ -