УХВАЛА

Справа №:755/15061/18

Провадження №: 2/755/6046/18

м. Київ

"11" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Шевченко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про припинення прав осіб на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності,

УСТАНОВИВ:

до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява із додатками, яку передано судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормами ЦПК України встановлено загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правил стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містяться у положеннях ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як передбачається п.п. 2, 3, 8 та 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У даному випадку позивачем у позовній заяві не зазначено реєстраційні номери облікових карток платників податків за їх наявності або номер і серію паспортів сторін, номери засіобв зв'язку, їх адреси електронної пошти за наявності; подані письмові докази належним чином не засвідчені, не зазначено щодо наявності у позивача або у інших осіб оригіналів поданих письмових доказів. Крім цього, відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначається, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Із позовної заяви убачається, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1. При зазначенні вартості предмету позову позивач посилається на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2008 у справі № 2-132/1-2008, якою була встановлена вартість вказаної однокімнатної квартири у розмірі 475 000,00 грн.

Таким чином до позовної заяви не додано будь-яких належних доказів на підтвердження дійсної вартості предмету спору та розміру ціну позову станом на день звернення до суду.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, згідно із яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Порядок подання доказів визначено у статті 83 ЦПК України, а саме: сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

За правилом ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 375,00 грн. При цьому із позовної заяви убачається, що остання містить кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, при яких судовий збір не справляється, пільги стосовно сплати судового зору унормовано статтею 5 цього Закону.

Правові підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначено статтею 8 Закону України «Про судовий збір», що кореспондується із положеннями частини третьої статті 177 ЦПК України, відповідно до якої у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У даному випадку позивач є платником судового збору у частині заявлених позовних вимог, а зазначені позовні вимоги - об'єктом справляння судового збору, клопотання та заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у ч. 2 п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Розміри ставок судового збору визначено статтею 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору становлять:

- за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

За відсутності ціни спору, актуальної на день подачі позову, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який позивач мав сплатити при зверненні до суду із цим позовом, водночас суд роз'яснює, що з урахуванням положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», мінімальний розмір судового спору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 704,80 грн., а максимальний розмір судового збору - становить 8 810,00 грн.

Отже, позивачу необхідно в триденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної зави без руху виконати вищевказані вимоги суду.

Судом роз'яснюється, що при виконанні вимог суду, позивач повинен дотримуватись приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про припинення прав осіб на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, - залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Правові наслідки виконання/невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Суддя В. Шевченко