Постанова

Іменем України

09 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 565/1166/16-ц

провадження № 61-11298св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року у складі судді Панчук Г. І., ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С., Григоренка М. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») про визнання незаконним та скасування наказу.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 працює у Відокремленому підрозділі «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - ВП «Рівненська АЕС») на посаді інженера (по роботі з регулюючими та наглядовими органами) ІІ категорії ТЦ-2, а також є депутатом Кузнецовської міської ради Рівненської області VII скликання.

Зазначає, що оскаржуваним наказом на неї накладене дисциплінарне стягнення - догана, позбавлено премії та винагороди за підсумками роботи за рік. Вважає цей наказ незаконним оскільки вона у період 5-7 липня 2016 року як депутат міської ради перебувала на семінарі в місті Чернігові, тобто виконувала депутатські повноваження. Проте, всупереч вимогам Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та Конституції України, на її думку, керівник обмежив депутатські повноваження ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ по Відокремленому підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 18 липня 2016 за №1859-к «Про накладення дисциплінарного стягнення, не нарахування премії за місяць, винагороди за підсумками роботи за рік», що підписаний тимчасово виконуючим обов'язки генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ОСОБА_5

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що участь у семінарі не є виконанням депутатських повноважень депутатом місцевої ради. Саме по собі право депутата місцевої ради на підвищення кваліфікації також не є виконанням депутатом місцевої ради депутатських повноважень.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відсутність згоди роботодавця на надання позивачу відпустки без збереження заробітку у зазначені нею дні та невихід її на роботу з 5 липня 2016 року до 07 липня 2016 року є порушенням ОСОБА_4 трудової дисципліни, тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у скасуванні оскаржуваного наказу про оголошення догани.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з урахуванням уточнень, просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. Зазначає, що у цьому випадку відсутня вина, тому ОСОБА_4 не може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності.

27 лютого 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працює у Відокремленому підрозділі «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - ВП «Рівненська АЕС») на посаді інженера (по роботі з регулюючими та наглядовими органами) ІІ категорії ТЦ-2, а також є депутатом Кузнецовської міської ради Рівненської області VII скликання.

5-7 липня 2016 року в м. Чернігові проводився семінар в рамках проекту «Сприяння розвитку місцевої демократії в Україні» та Плану дій Ради Європи для України на 2015-2017 роки куди була запрошена позивачка.

Факсограмою Кузнецовської міської ради Рівненської області від 01 липня 2016 року повідомлено генерального директора ВП «Рівненська АЕС» про запрошення ОСОБА_4 на семінар 5-7 липня 2016 року в м. Чернігові в рамках проекту «Сприяння розвитку місцевої демократії в Україні» та Плану дій Ради Європи для України на 2015-2017 роки.

02 липня 2016 року факсограмою генерального директора ВП «Рівненська АЕС» повідомлено секретаря Кузнецовської міської ради, що з листа (факсограми) від 01 липня 2016 року не вбачається виконання депутатських повноважень ОСОБА_4

02 липня 2016 року виконавчий комітет Кузнецовської міської ради надіслав листа відповідачу з проханням забезпечити явку депутата Кузнецовської міської ради VII скликання ОСОБА_4 на семінар, на її прохання надати неоплачувану відпустку за власний рахунок терміном на три дні у період з 05 по 07 липня 2016 року.

Цього ж дня у своїй заяві ОСОБА_4 повідомила т.в.о. генерального директора ВП «Рівненська АЕС» про те, що вона як депутат Кузнецовської міської ради проходить навчання з підвищення професійного рівня депутатів місцевих рад.

04 липня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати їй три дні за власний рахунок у період з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року. На вказаній заяві керівник позивача ОСОБА_6 вказав, що заперечує, у зв'язку з тим, що не має виробничої можливості в зв'язку з наявними виробничими завданнями.

Установлено, що у період з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року позивач була відсутня на роботі, що підтверджується, складеними відповідачем актами від 05 липня 2016 року, від 06 липня 2016 року та від 07 липня 2016 року та позивачем не заперечується.

Згідно з довідкою від 11 липня 2016 року та сертифікату, виданого координатором проекту Секретаріат Конгресу місцевих та регіональних влад Ради Європи вбачається, що з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року позивач приймала участь у семінарі, що проводився в місті Чернігові для молодих місцевих лідерів з розвитку місцевої та регіональної демократії.

Згідно із статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Установлено, що 08 липня 2016 року відповідачем складено акт про відмову ОСОБА_4 надати письмове пояснення з приводу порушення трудової дисципліни.

Наказом т.в.о. генерального директора ВП «Рівненська АЕС» від 18 липня 2016 року інженеру (по роботі з регулюючими та наглядовими органами) ІІ категорії ТЦ-2 ОСОБА_4 за порушення «Правил внутрішнього трудового розпорядку ВП «Рівненська АЕС», пункту 5.17 «Посадової інструкції інженера (по роботі з регулюючими та наглядовими органами) І-ІІ категорії» за здійснений з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року прогул оголошено догану, премію за липень та винагороду за підсумками роботи за 2016 рік наказано не нараховувати.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Діючим законодавство саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 5.17 посадової інструкції інженера (по роботі з регулюючими та наглядовими органами) затвердженої 20 червня 2014 року, інженер зобов'язаний неухильно дотримуватись зокрема трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку.

Пунктом 2 Розділу VI «Заохочення та стягнення» Правил внутрішнього трудового розпорядку ВП «Рівненська АЕС» передбачено, що за порушення трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання дорученої роботи чи посадових обов'язків, порушення цих «Правил…» до працівника може бути застосовано згідно з Кодексу законів про працю України тільки одне із наступних дисциплінарних стягнень: догана, звільнення. Поряд з вищевказаними дисциплінарними стягненнями працівнику може не виплачуватись повністю або частково винагорода за результатами роботи за рік, місяць згідно з діючими у ВП «Рівненська АЕС» положеннями.

Статтею 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що на час сесії чи засідання постійної комісії місцевої ради, а також для здійснення депутатських повноважень в інших передбачених законом випадках депутат місцевої ради звільняється від виконання виробничих або службових обов'язків. У разі здійснення депутатських повноважень у робочий час депутату місцевої ради за основним місцем роботи відшкодовуються середній заробіток та інші витрати, пов'язані з депутатською діяльністю, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Право депутата місцевої ради на підвищення своєї кваліфікації передбачено статтею 33-1 цього Закону.

За своєю суттю підвищення кваліфікації - це навчання, направлене на підтримку і удосконалення професійного рівня, знань і умінь особи, а також для його навчання новим навичкам, які потрібні для практичної роботи.

Судами установлено, що відсутність згоди роботодавця на надання позивачці відпустки без збереження заробітку у зазначені нею дні та невихід її на роботу з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року є порушенням ОСОБА_4 трудової дисципліни.

На підставі належним чином оцінених доказів, суди попередніх інстанції встановивши, що участь позивача у семінарі не є здійсненням нею своїх депутатських повноважень у період з 05 липня 2016 року по 07 липня 2016 року, дійшли правильного висновку про відсутність правових для задоволення позовних вимог про скасування оскаржуваного наказу про оголошення догани.

Посилання касаційної скарги на те, що позивач як депутат Кузнецовської міської ради Рівненської області брала участь у семінарі, що проводився Секретаріатом Конгресу місцевих та регіональних влад Ради Європи, безпідставні, оскільки позивач не отримала згоди керівника підприємства на її заяву від 04 липня 2016 року, тим самим порушила трудову дисципліну.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк