КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4456/18
Провадження № 2-о/488/106/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2018 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією родиною разом із спадкодавцем, де заінтересованою особою є Миколаївська міська рада,-

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 року заявник ОСОБА_3 звернувся в Корабельний районний суд міста ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме факт того, що він - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_4 померлого 05.11.2013 року, та ОСОБА_5 померлої 05.01.2014 року. Також просив встановити факт постійного проживання його - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_4, померлим 05.11.2013 року, та матірю ОСОБА_5, померлою 05.01.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1, з 2012 року та на час відкриття спадщини після померлих батьків.

Обґрунтовуючи свою заяву тим, що він - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, тому вважає, що прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_5, померлої 05.01.2014 року, у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час її смерті.

Проте, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, заявнику було розяснено, що згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Оскільки він - ОСОБА_3, в установлений законом строк не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлої 05.01.2014 року ОСОБА_5, та на момент її смерті не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою, на теперішній час вважається таким, що не прийняв спадщину.

Крім того, в свідоцтві про народження заявника, російською мовою його з батьками прізвище записано однаково - «Евтеенко», в той самий час, при отриманні паспортів громадян України, прізвище заявника було переведено на українську мову, як «Євтеєнко», а в паспортах батьків, як «Євтєєнко», так само, як в подальшому було записано в свідоцтвах про смерть. Тому на теперішній час необхідно встановити факт родинних відносин між заявником та його батьками.

На підставі вищезазначеного заявнику була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду для вирішення даних питань.

Заявник ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, підтримав в повному обсязі заяву, просив про встановлення юридичних фактів.

Заінтересована особа - Миколаївська міська рада, повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, про причини не прибуття не повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, тому вважає, що прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_5, померлої 05.01.2014 року, у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час її смерті.

Проте, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, заявнику було розяснено, що згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Оскільки він - ОСОБА_3, в установлений законом строк не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлої 05.01.2014 року ОСОБА_5, та на момент її смерті не був зареєстрований разом із спадкодавцем за однією адресою, на теперішній час вважається таким, що не прийняв спадщину.

Крім того, в свідоцтві про народження заявника, російською мовою його з батьками прізвище записано однаково - «Евтеенко», в той самий час, при отриманні паспортів громадян України, прізвище заявника було переведено на українську мову, як «Євтеєнко», а в паспортах батьків, як «Євтєєнко», так само, як в подальшому було записано в свідоцтвах про смерть. Тому на теперішній час необхідно встановити факт родинних відносин між заявником та його батьками.

Встановлення даних фактів, має для заявника юридичне значення і потрібне йому для прийняття спадщини - квартири АДРЕСА_2, через належне оформлення у нотаріуса.

Судом достовірно встановлено, що заявник - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_4 померлого 05.11.2013 року, та ОСОБА_5 померлої 05.01.2014 року.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ФП № 283494, де в графі мати російською мовою вказано ОСОБА_6 Дмитривна та в графі батько також російською вказано Евтеенко Виктор Александрович, де народжена дитина, тобто заявник, вказано російською Евтеенко Олег Викторович.

Що ж стосується юридичного факту проживання заявника з батьками однією родиною, судом встановлено наступне.

В січні 2012 році, в звязку із погіршенням стану здоровя матері, та необхідності постійного догляду за нею, заявник переїхав до батьків. Таким чином, починаючи з 2012 року заявник постійно проживав в квартирі N 36 в будинку № 48 по вул. Південній в м. Миколаєві.

05.11.2013 року батько заявника - ОСОБА_4, помер, а через два місяці 05.01.2014 року, померла мати заявника ОСОБА_5.

Таким чином після смерті батька заявника, спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_3 прийняла мати заявника, а після її смерті спадщину прийняв заявник.

Спадкове майно належало батькові заявника - ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності, яке останній отримав 10.07.1992 року, на квартиру № 36 в ЖБК «Планета» будинку № 48 по вул. Південній , в м. Миколаєві, в якій батьки заявника були зареєстровані та проживали до моменту смерті.

Факт постійного проживання заявника без реєстрації з 2012 року та на момент смерті батька ОСОБА_4, та матері ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_4, підтверджується ОСОБА_2 про проживання від 24.09.2018 року за вих. № 604, який було складено та підписано головою правління ОСББ Планета - ОСОБА_7 в присутності сусідів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяву про прийняття спадщини ( оскільки такий порядок визначено лише для тих спадкоємців, які не прийняли спадщину вчасно).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України,окреме провадження-це вид не позовного цивільного

судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановленні родинні відносини між заявником та його батьками, та факт проживання з ними однією родиною, а тому вбачає за доцільне заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та факту проживання однією родиною разом із спадкодавцем, де заінтересованою особою є Миколаївська міська рада - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) разом з батьком ОСОБА_4 (померлим 05.11.2013 року) та матірю ОСОБА_5 (померлою 05.01.2014 року) в квартирі АДРЕСА_5, з 2012 року та на час відкриття спадщини після померлих батьків.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: 54050, м. Миколаїв, вул. Янтарна, 214, РНОКПП: НОМЕР_1);

Заінтересована особа Миколаївська міська рада (адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

Суддя Я. А. Чернявська