УХВАЛА

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 750/8411/15ц

провадження № 61-8137ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1 грудня 2017 року до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків касаційної скарги. ОСОБА_1 необхідно було подати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у визначених законом порядку і розмірах.

У січні 2018 року заявник, на виконання ухвали про залишення її касаційної скарги без руху, повторно звернулася до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового зборуу зв'язку з скрутним майновим станом.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору і продовжено їй строк для усунення недоліку, зазначеного в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року, на три дні з дня вручення ухвали від 26 лютого 2018 року.

Копія ухвали Верховного Суду від 26 лютого 2018 року направлялася заявнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену нею у касаційній скарзі.

Втім, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом із копією зазначеної ухвали суду від 26 лютого 2018 року повернулося до касаційного суду без вручення адресату з незалежних від суду причин із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Суд касаційної інстанції повторно направив заявнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали від 26 лютого 2018 року на адресу, зазначену у скарзі.

Проте поштове відправлення із зазначеною ухвалою повторно повернулося на адресу суду без вручення із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Стаття 131 ЦПК України закріпила обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заявник у встановленому цією статтею порядку до Верховного Суду із заявою про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або про визначення іншої адреси для листування не зверталася.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Подавши касаційну скаргу у грудні 2017 року, заявник тривалий час не цікавиться її розглядом, поштову кореспонденцію від суду, направлену за зазначеною нею у касаційній скарзі адресою, не отримує, будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо зміни місця проживання (перебування, знаходження), від неї не надходило.

Станом на 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції вчинив усі можливі дії для належного забезпечення прав заявника на касаційне оскарження та двічі направив їй копію ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на зазначену заявником адресу.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

За таких обставин є підстави для визнання цієї касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 рокувважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко