Справа № 758/3917/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Чигринова А.В.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 р. позивач, інтереси якого представлені адвокатом Чигриновим А.В., звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 70 000,00 дол. США, що становить 1 837654,00 грн. по курсу НБУ станом на момент подачі позову.

Позовна заява мотивована тим, що 29.10.2015 року між позивачем та відповідачемукладено рамкову угоду про придбання корпоративних прав ТОВ «Альфа Тайл» предметом якого була купівля позивачем у відповідача немайнових прав у вигляді долі в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» в розмірі 51% та оцінена відповідачем в 120 000,00 грн. Крім того, 03.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл», відповідно до якого відповідач продав та передав у власність позивчачу частку в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» у розмірі 51,00 грн., що становить 51% статутного капіталу ТОВ «Альфа Тайл», а позивач купує та приймає у власніть і оплачує вказану частку. 03.11.2015 року ОСОБА_3 надана позивачу ОСОБА_6 розписка, відповідно до якої ОСОБА_3 підтвердив факт отримання від ОСОБА_6 в рамках виконання договору, укладеного між сторонами 29.10.2015 року грошові кошти у розмірі 70000,00 дол. США. Як зазначає представник позивача у зв»язку із досягненням інших домовленостей та припиненням намірів за згодою сторін за договором у зв»язкуіз укладанням основного договору купівлі-продажу, яким визначено ціну та порядок розрахунків, слід вважати, що сторони відмовились від своїх намірів за попереднім договором щодо ціни та порядку розрахунків та узгодили іншу вартість частки ТОВ «Альфа Тайл», яка реально становить 51 грн. Позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою повернути кошти у розмірі 70000,00 дол. США, які останній отримав за розпискою , але станом на дату подачі позову відповідачем кошти в сумі 70000,00 дол. США не повернуті, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою від 07.06.2016 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом (суддя Трегубенко Л.О.).

27.07.2017 року відповідачем ОСОБА_3, інтереси якого представлені ОСОБА_4, подано до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 453 600,00 грн., який прийнято та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеної рамкової угоди про придбання корпоративних прав ТОВ «Альфа Тайл» від 29.10.2015 року, предметом даної угоди є купівля ОСОБА_6 у ОСОБА_3 немайнових прав, у вигляді частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» у розмірі 51%, вартість немайнових прав по даній рамковій угоді становить 120000,00 дол. США. Вказує, що 03.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл». Крім того 15.12.2015 року ОСОБА_6 у зв»зку з відсутністю грошових коштів складено розписку на ім.»я ОСОБА_3, відповідно до змісту якої ОСОБА_6 визнає свою заборгованість перед ОСОБА_3 у розмірі 18000,00 дол. США за частку у статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» і зобов»язується повернути грошові кошти до 15.02.2016 року, тому представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом вважає , що з ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 сума боргу в розмірі 18000,00 дол. США.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 20.06.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.), справа розглянута в загальному позовному провадженні.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в ньому, просили задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі, вказуючи на його безпідставність. Додав, що за його розпискою від 15.12.2015 р., виданою ОСОБА_3, грошей не було.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечувала в повному обсязі, зустрічний позов підтримали з підстав, що містить зміст зустрічної позовної заяви.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, яким надана оцінка в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, 29.10.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено рамкову угоду про придбання корпоративних прав ТОВ «Альфа Тайл», предметом якого була купівля ОСОБА_6 у ОСОБА_3 немайнових прав у вигляді долі в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» в розмірі 51% та оцінена відповідачем в 120 000,00 грн.

03.11.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл», посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 за реєстром № 1084.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору продавець продає та передає у власність покупцю частку в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл» (ідентифікаційний код: 39574220) у розмірі 51,00 грн., що становить 51% статуного капіталу Товариства, а покупець купує та приймає у власність і оплачує вказану частку.

П. 2.1. Договору купівлі-продажу зазначена ціна продажу частки в статутному капіталі Товариства, яка становить 51,00 грн.

03.11.2015 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_6 розписку, якою підтвердив факт отримання грошових коштів у розмірі 70000,00 дол. США від ОСОБА_6, в рамках виконання договору, укладеного між ними 29.10.2015 року, а саме рамкової угоди про придбання корпоративних прав ТОВ «Альфа Тайл» від 29.10.2015 року.

15.12.2015 р. ОСОБА_5 надав ОСОБА_3 розписку, згідно якої зобов'язується повернути борг в розмірі 18 000,0 дол.США за частину частки в ТОВ «Альфа Тайл».

12.03.2016 року ОСОБА_6 звернувся з письмовою вимогою до ОСОБА_3 про повернення суми в розмірі 70000,00 дол. США , згідно розписки від 03.11.2015 року, вказавши, що 03.11.2015 року після передавання вказаної грошової суми ОСОБА_3, сторони відмовились від своїх намірів за попередньою рамковою угодою від 29.10.2015 року та узгодили іншу вартість частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Тайл», яка належала ОСОБА_3 з урахуванням скасування раніше досягнутих домовленостей щодо зобов»язань ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_6. Узгоджена вартість частки ОСОБА_3 в установчому фонді ТОВ «Альфа Тайл» станом на 03.11.2015 року за новими досягнутими домовленостями складає 51,00 грн. В зв»язку з чим ОСОБА_6 просив повернути йому грошові кошти в розмірі 70000,00 дол. США, які були отримані ОСОБА_3 за розпискою від 03.11.2015 року протягом 5 робочих днів.

В жовтні 2016 р. ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом про визнання недійсним правочину (вищевказаної Рамочної угоди від 29.10.2015 р.) із застосуванням наслідків недійсності.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 10.10.2017 р. провадження у справі за даним позовом було закрито в зв'язку з підсудністю його господарському суду (справа № 758/12222/16-ц).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, обов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.

Договір позики вважається укладеним в момент учинення дій щодо передання предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК).

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що здійснений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю, розписка про отримання в борг коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що за договором позики, позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Як вбачається з розписки від 03.11.2015 р., відповідачем ОСОБА_8 позивачу ОСОБА_5, даним документом він зобов'язувався повернути гроші в разі неналежного виконання та/або невиконання Договору від 29.10.2015 р.

Тим самим, написання відповідачем боргової розписки було пов'язано із укладанням між сторонами у справі рамкової угоди і саме ця спірна розписка біла складена за домовленістю сторін в рамках виконання Договору від 29.10.2015 р.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу боргу, який, за домовленістю сторін, був замінений позиковим зобов'язанням, тому ці правовідносини повинні регулюватися положеннями ст.1053 ЦК.

Відповідно до ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію та здійснюється у формі, установленій для договору позики (ст.1047 цього кодексу).

За своїм змістом новація - це угода про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв'язку сторін, оскільки замість зобов'язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов'язання.

Судом встановлено, що рамкова угода між сторонами відбулась 29.10.2015 р., сторони не оспорюють її дійсність. А відтак, правові підстави вважати заміну боргу відповідача перед позивачем позиковим зобов'язанням за договором позики відсутні, а тому відповідач не зобов'язаний повернути позивачу кошти за спірною розпискою.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що у задоволенні первісного позову та зустрічного позову слід відмовити, оскільки їх вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовані наданими доказами.

Суд не приймає до уваги надані копії договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 12.05.2015 р., 18.05.2015 р., 17.06.2015 р. та 22.10.2015 р., укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Альфа Тайл», а також ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 26.07.2017 р., яким залишено без змін рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 23.03.2017 р. про часткове задоволення вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Альфа Тайл» про стягнення даної фінансової допомоги (справа № 753/5246/16-ц), а також показання свідка ОСОБА_9, оскільки вони не стосуються предмету судового розгляду в межах даного судового провадження.

В частині розподілу судових витрат, понесених сторонами у зв'язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, ураховуючи відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів в повному обсязі, - відсутні правові підстави для розподілу судових витрат, що покладаються у такому випадку на відповідача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом яких у встановленому законом порядку не звільнено від сплати судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 218, 524, 525,526, 530, 533, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

В позові ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова