Провадження №2-з/521/204/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Коблова О.Д. розглянувши матеріали заяви Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про витребування майна з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 11/17, корпус 2 та заборонити Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, субєктам державної реєстрації, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією виникнення, зміни, припинення прав на квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 11/17, корпус 2.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову сторона позивача вказує, що відповідач ОСОБА_1 набув право власності на спірний обєкт нерухомого майна незаконним шляхом. При формуванні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було зареєстровано договір купівлі-продажу та зареєстровано право власності на квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 11/17, корпус 2 за ОСОБА_2

Відтак, підставою укладання договору купівлі-продажу від 20.06.2018 року були документи, які жодним чином не надавали право ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини відносно спірної квартири.

Сторона позивача посилається на те, що без вжиття заходів забезпечення позову, захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та заборона проведення реєстраційних дій відносно нього передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем вказаного майна на користь третіх осіб або проведення реєстрації будь-яких осіб у вказаній квартирі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суддя вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про витребування майна з незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 11/17, корпус 2.

Заборонити Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, субєктам державної реєстрації, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією виникнення, зміни, припинення прав на квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 11/17, корпус 2.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.Д. Коблова