У Х В А Л А

16.10.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря Райчук Б.А.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.05.2018 року звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року, що змінене рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року, по цивільній справі № 130/198/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

У заяві (т.1 а.с.222) зазначено наступні відомості: 16.04.2018 року у судді Сенько, при витребуванні нею кримінального провадження №0000053 відносно паспортного відділу м. Жмеринки він отримав постанову Жмеринської прокуратури від 25.07.2017 року, в якій зазначається про внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа щодо реєстрації інших учасників судового рішення від 24.03.2016 року. Постановляючи своє рішення суд посилався, що на момент його винесення інші особи були зареєстровані за його адресою. Надає докази, які не були відомі суду про зняття з реєстрації цих осіб талони з паспортного відділу. Просить у заяві її задовольнити, скасувати рішення від 24.03.2016 року в частині відмови іншим учасникам права користування жилим приміщенням за його адресою та задовольнити його вимогу про позбавлення інших осіб права користування житловим новим будинком.

При з»ясуванні наявності підстав для відводу та самовідводу складу суду позивач ОСОБА_1 вказав, що немає жодної судової справи, у якій стороною є суддя Жмеринського міськрайонного суду Саландяк О.Я., заяв щодо внесення відносно неї відомостей про злочин до ЄРДР останнім часом ним не подавалось, судді він довіряє та відводу не заявляє. Судді такі відомості теж не відомі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, додатково та на запитання пояснив, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2016 року йому відмовлено в задоволенні вимоги про позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням. Судом при винесенні рішення було встановлено факти відсутності правовстановлюючих документів на будинок по вул. Центральна (Леніна), 55 в с.Сербинівці, що ОСОБА_1 не є наймачем, що відповідачі зареєстровані у будинку і за ними зберігається право користування будинком. Однак судом не встановлено дані щодо самого приміщення та реєстрації в ньому відповідачів. Позивач побудував будинок після 2012 року за власні кошти, коли відповідачі виїхали з будинку. Пізніше було порушено ряд кримінальних проваджень, а позивачем було здобуто докази, на підставі яких він просить переглянути рішення від 24.03.2018 року. Першим доказом нововиявлених обставин є виписка з держреєстру про відсутність реєстрації житлового приміщення. Другим доказом - копії талонів про зняття відповідачів з реєстрації, які відрізняються від попередніх (т.1 а.с.165-166) наявністю штампа про зняття з реєстрації. Дані нововиявлені докази (обставини) ОСОБА_1 стали відомі 16.04.2018 року із кримінального провадження №0000053 за ст. 366 ч.1 КК України щодо внесення службовими особами Жмеринського РСДМС завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу щодо ОСОБА_2, яка на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування. Сам позивач зареєстрований за адресою вул. Центральна (Леніна), 55 в с.Сербинівці Жмеринського району Вінницької області, однак право власності на старий будинок припинено. Наполягає, що факти відсутності будинку та те, що відповідачі зняті з реєстрації мають значення для справи, та рішення в частині позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням підлягає скасуванню, а така вимога - задоволенню.

ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви (т.2 а.с.31, 35) у судове засідання не з»явились, та судом з врахуванням думки позивача ОСОБА_1 ухвалено проводити судове засідання у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення заявника (позивача), дослідивши та оцінивши надані документи, матеріали справи, встановив, що відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року, що змінене рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року, по цивільній справі № 130/198/16-ц (т.1 а.с. 109-111, 157-158) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання втрати ОСОБА_2 строку позовної давності стосовно поділу новозбудованого житлового будинку та спільного майна, а також щодо позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування жилим приміщенням за адресою: с.Сербинівці Жмеринського району Вінницької області, вул. Центральна (Леніна), 55, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2016 року змінено, виключено з його мотивувальної частини обґрунтування щодо неправомірності вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстрації без вирішення питання про право користування майном. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суди виходили із їх недоведеності та безпідставності, оскільки на приміщення по вул. Леніна,55 в с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області відсутні будь-які правовстановлюючі документи відповідно до довідки Сербинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області за № 98 від 22.02.2016 року. Реєстрація ОСОБА_1 за цією адресою не говорить про те, що він є наймачем вказаного приміщення, оскільки воно не зареєстроване і не має статусу чи це приватна власність, чи державна або власність громадського житлового фонду. А норми ст. 107 ЖК України, на яку посилався позивач, як у позові так і у апеляційній скарзі, застосовуються до правовідносин при користуванні жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, оскільки розміщена у главі 2 Житлового Кодексу України. Також не взято до уваги доводи позивача про те, що він є власником матеріалів, обладнання, оскільки вони не спростовують рішення у вказаній частині, оскільки це не є підставою для усунення перешкод у користуванні новозбудованим будинком, виходячи з норми ст.391 ЦК України, де вказано, що лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того судом першої інстанції встановлено поважність причин відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації.

Також ОСОБА_1 01.08.2016 року звертався із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ним на той час отримано довідку про те, що ОСОБА_2 знята з реєстрації 20.01.2016 року (т.1 а.с.164) Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2018 року, що набула законної сили згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 12.09.2016 року (т.1 а.с.216) в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами, позивач вказує на талони, заявляючи, що відомості у них (печатки) щодо зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації 20.01.2016, відсутність даних про реєстрацію майна, про які йому стало відомо в квітні 2018 року є нововиявленими обставинами, наполягаючи на розгляді його заяви.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини гарантує кожній особі право на справедливий суд. Зокрема, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на судовий захист гарантується також і ст. 55 Конституції України.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4,5 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч.1,2 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;

Відповідно до положень ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами, у суді першої інстанції справа - у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може, зокрема відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі, про що постановляє ухвалу. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п. 3 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В результаті розгляду заяви ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, що факти на які посилається позивач ОСОБА_1 - талони про зняття з реєстрації відповідачів із печатками (т.1 а.с. 224а, т.2 а.с. 37), копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с. 225-225 зворот) - жодним чином не спростовують факти, покладені в основу судового рішення та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд також не бере до уваги як нововиявлені обставини посилання ОСОБА_1 на документи про відсутність реєстрації будинку в с.Сербинівці Жмеринського району Вінницької області, вул. Центральна (Леніна), 55, що свідчить про відсутність самого будинку, оскільки витяги із реєстрів та копія судового рішення у справі 130/2993/15-ц , на які він посилається, наявні в матеріалах справи до винесення рішення (т.1 а.с. 12, 58).

Крім того, суд звертає увагу, що при ухваленні рішення від 24.03.2018 року вирішено питання щодо наявності порушеного права ОСОБА_1, яке б було підставою для звернення з позовом про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням до суду. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24 березня 2016 року (т.1 а.с. 107) провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття з реєстрації закрито. Ухвала не оскаржувалася в апеляційному порядку та набула законної сили .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, в її задоволенні слід відмовити, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року, що змінене рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року підлягає залишенню в силі.

Суд не бере до уваги невдоволення позивача щодо змісту рішення, заяву про перегляд якого ним подано, оскульки перегляд рішення за нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього- юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини, ст. 55 Конституції, ст. ст. 423, 429, 260, 261, 354, п.п. 15,5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням відмовити та рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 березня 2016 року, у частині, що не змінена рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: