ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/1102/18

провадження № 22-ц/4809/418/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_4,

боржник - ОСОБА_5,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 30 травня 2018 року, про стягнення з неї аліментів на користь заявника, на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заяву мотивовано тим, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із нею, вона їм надає утримання, а сам стягувач ОСОБА_4 утримання дітям не надає, мешкає окремо.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, по справі № 401/1102/18.

Скасовано судовий наказ судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, по справі № 401/1102/18 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відмовлено у видачі судового наказу ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Суд виходив із того, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є обґрунтованою, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, у судді була відсутня інформація щодо фактичного місця проживання дітей та особи, яка їм надає утримання.

В частині вимог про видачу судового наказу, суд відмовив з тих підстав, що із поданої заяви стягувача про видачу судового наказу про стягнення із боржника аліментів на утримання дітей, не вбачається виникнення права грошової вимоги, а також на момент звернення із вказаною заявою між сторонами існував спір.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі (т. 2 а. с. 104-105) ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, з підстав неправильного застосування норм матеріального права. Зазначає, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися доказами, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення, а суд має право скасувати судове рішення за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішення, що переглядається. Як на підставу скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 посилалася на те, що ОСОБА_4 не довів суду достатніми доказами факт проживання дітей разом з ним, що давало б право на отримання аліментів. Проте, в силу дії п. 2 ч.4 ст.423 ЦПК України, докази,які не оцінювалися судом стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а тому вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу має бути відмовлено.

Узагальнені доводи і заперечень боржника

ОСОБА_5 надала відзив на апеляційну скаргу (а.с.118-119), в якому заперечує проти її доводів та просить залишити без задоволення, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підтримує висновки суду та вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення її заяви, так як у судом було всебічно та повно встановлені обставини, а також були допитані свідки.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 на його користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку на кожного з дітей, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення заяви та до досягнення (а.с.1).

Відповідно до копії довідки про склад сім'ї ОСОБА_4, виданої квартальним 23 квітня 2018 року, до складу сім'ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_2, входять діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не зареєстрований за даною адресою, але фактично проживає разом із батьком (а.с.7).

30 травня 2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ по справі № 401/1102/18, про стягнення з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу (а.с. 18-19).

Відповідно до довідки про склад сім'ї боржника ОСОБА_5, за адресою АДРЕСА_2, вона, син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7, зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають (а.с.24).

Як убачається з акту перевірки паспортного режиму від 06 червня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1, з серпня 2017 року постійно та по теперішній час проживають власник ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 (а.с.25).

Згідно з актом не проживання за місцем реєстрації від 29 травня 2018 року ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 з середини серпня 2018 року за адресою адресою АДРЕСА_2 не проживає, про що засвідчили сусіди(а.с.26).

На підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року, по справі № 401/535/18, з ОСОБА_4 вже стягуються аліменти, на користь ОСОБА_5, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4, про перегляд судового наказу про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами було відмовлено (а.с.75-78).

Оцінка суду доводів апеляційної скарги та мотивів рішення суду

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про відмову у видачі судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно ч.ч.4, 5 ст.268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

П. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

За загальним правилом, сформульованим у ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Проте, згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що на момент винесення судового рішення існували істотні обставини, які не були відомі суду і впливають на правильне вирішення спору, а саме: їх спільні діти проживали з нею, а не з ОСОБА_4, у зв'язку з чим 11 квітня 2018 року суд видав судовий наказ № 401/535/18 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на дітей. У зв'язку з цим вона вважає, що ОСОБА_4 не має права на стягнення аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2, ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Як роз'яснено у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 вказано, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, в якості істотних обставин для справи, які не розглядалися та не були встановлені судом під час видачі наказу, посилався на проживання дітей з боржником, та її участь в утриманні дітей.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи заяву, не звернув уваги на такі вимоги закону та роз'яснення, а також на те, що як на нововиявлені обставини ОСОБА_5 посилалася, зокрема, на проживання дітей разом з нею та їх перебування на її утриманні. На підтвердження істинності такого твердження, вона надала суду світлокопію довідки про склад сім'ї від 08 червня 2018 року, видану виконкомом Світловодської міської ради (а. с. 24), неналежної якості світлокопії акту перевірки паспортного режиму (а. с. 25), акту про не проживання за місцем реєстрації (а. с. 26), акту про фактичне місце проживання від 29 травня 2018 року (а. с. 27).

У довідці про склад сім'ї від 08 червня 2018 року зазначено, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 зареєстровані за однією адресою, але троє останніх фактично там не проживають.

Вказана довідка видана після видачі судового наказу та містить відомості про обставини, які існували на час її видачі.

В наданих ОСОБА_5 світлокопіях актів зазначено, що з серпня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 не проживають.

Однак на підставі чого особами, які склали ці акти, встановлено вказану обставину не вказано. Суд вважає, що за відсутності джерела такої інформації комісія, які склали акти, могли встановити лише ті обставини, які існували на дату їх встановлення, а не раніше.

Суд не перевірив вказану інформацію належним чином, не з'ясував чи підтверджується цими доказами факт не проживання дітей з ОСОБА_4 на час видачі судом наказу про стягнення аліментів.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені акти та довідка є фактично новими доказами обставин проживання дітей разом з одним із батьків.

Суд не навів належного обґрунтування тому чи є вказані обставини ново виявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Суд також не врахував, що перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами є особливою формою перегляду судових рішень, відмінною від оскарження судового рішення.

Щодо наявності судового наказу від 11 квітня 2018 року у справі № 401/535/18 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей, то звертаючись до суд із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_4 був зобов'язаний повідомити суд про цю обставину, а суд першої інстанції мав перевірити її. У разі підтвердження такої інформації, суд мав вирішувати питання про видачу судового наказу з урахуванням приписів п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до передчасного та необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року, по справі № 401/1102/18, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 425 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами проводиться судом, який ухвалив судове рішення.

Як роз'яснено в пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Виходячи з зазначених положень процесуального закону, зважаючи на відсутність повноважень на розгляд заяви по суті та враховуючи неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, колегія суддів, вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з направлення справи до місцевого суду для продовження її розгляду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: С.М. Єгорова

С.І. Мурашко