Справа № 456/4020/18
Провадження № 6/456/101/2018
УХВАЛА

іменем України

12 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України,

встановив:

В обґрунтування подання старший державний виконавець ОСОБА_1 покликається на те, що в Стрийському міськрайонному ВДВС знаходиться виконавче провадження №56555631 з виконання виконавчого листа №813/4678/17 від 30.03.2018 про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 453296,15 грн. 07.06.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. На виклики державного виконавця боржник не зявляється, про причину неявки не повідомляє. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику на праві власності належить легковий автомобіль марки «Jaguar», модель ХJ8J, який описано та арештовано в межах іншого виконавчого провадження №53715328 та передано на відповідальне зберігання ДП «СЕТАМ», належне на праві власності нерухоме майно боржника перебуває в іпотеці. Згідно з даними ДФСУ та ПФУ ОСОБА_2 одержує доходи від ТзДВ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд», однак кошти за рішенням суду не сплачує. На сьогоднішній день, рішення суду боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.

Державний виконавець Дидик Н.І. в судове засідання не зявилася, однак начальником Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 на адресу суду скеровано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання, тому, відповідно до вимог частини 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши аргументи, наведені у поданні та дослідивши долучені до нього документи, суд доходить такого висновку.

Постановою старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 від 07.06.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №813/4678/17 від 30.03.2018р., виданого Львівським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 453296,15 грн.

З долучених до подання документів, а саме: Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, інформації, наданої Пенсійним фондом України, Державної фіскальної служби України вбачається, що належне на праві власності нерухоме майно ОСОБА_2 перебуває в іпотеці, а на належний на праві власності боржнику легковий автомобіль накладено арешт. ОСОБА_2 одержує доходи від ТзДВ «Будівельно-монтажна фірма «Стрийбуд».

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом статті 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну.

Згідно з частинами 2 та 4 громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 ст. 18 даного Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини 2 ст. 18 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що боржник ОСОБА_2 не виконує рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 про стягнення з нього податкового боргу в сумі 453 296,15 грн.

Суд зауважує, що старшим державним виконавцем не надано суду переконливих доказів наявності в ОСОБА_2 умислу на ухилення від виконання грошових зобовязань, які виникли на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2018р. про стягнення з нього податкового боргу, а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження його у праві виїзду за кордон.

Також, ініціатором подання не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 дійсно свідомо не виконує належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково. Крім цього, матеріали справи не містять підтвердження про належне повідомлення ОСОБА_2 старшим державним виконавцем про відкриття відповідного виконавчого провадження.

У матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем всіх наданих їй законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми або вичерпаними.

Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи на недоведеність старшим державним виконавцем наявності обставин, що свідчать про ухилення божником від виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 та обставин, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за межі України на постійне місце проживання чи на тривалий час з метою ухилення від виконання даного рішення суду, тому суд вважає, що подання до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 260, 441 ЦПК України, суд

постановив:

Судове засідання у справі за поданням старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4