Справа № 296/265/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"10" вересня 2018 р. м.Житомир

головуючого - судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

09.01.2018 року представник Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради заподіяну майнову шкоду в сумі 34104,83 грн., а також 1762,00 грн. понесених судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що 27.07.2017 року приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи «DODGE RAM-150», д.н. НОМЕР_1, в м.Житомирі по вулиці Гонти,1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого не впорався з керуванням та скоїв наїзд на опору контактної мережі, чим порушив п.12.1 (б) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП.

21.01.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приймаючи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.

З постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 06.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано виним у скоєнні адміністративного правлпорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказані положення закріплюються в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013, з якого вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини першої статті 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради завдану шкоду в сумі 34104,83 (тридцять чотири тисячі сто чотири) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської - 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Cуддя Р. А. Галасюк