Дата документу 15.08.2018 Справа № 554/1359/18
Провадження 2/554/1517/2018
РІШЕННЯ

іменем України

15 серпня 2018 року місто Полтави

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову: 117000,00 грн.),

встановила:

01.03.2018 позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості в сумі 117000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 13.04.2010 року відповідач уклав з банком договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 117000,00 грн.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача у позовній заяві прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач надав заяву про застосування строку позовної давності.

За таких обставин суд вважає, що справа на підставі частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) може бути розглянута на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 3 статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 згідно з договором № б/н від 13.04.2010 року отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити відсотки.

Пунктами 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний: погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову.

Свої зобов'язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав. Так, станом на 31.12.2017 року сума заборгованості складає 117000,00 грн.: заборгованість за кредитом - 3598,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 113401,07 грн.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наданих позивачем доказів свідчить про порушення прав позивача.

Однак, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 13.04.2010 року, укладеного між банком та відповідачем, станом на 31.12.2017 року, останнє надходження коштів на погашення кредиту здійснено відповідачем 12.06.2014 року.

До суду за захистом порушеного права банк звернувся 01.03.2018 року, тобто на час звернення позивача до суду минуло більше трьох років з часу здійснення відповідачем по справі останнього погашення боргу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З огляду зазначеного, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 16, 258, 264, 267 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229,247, 259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суддя

ухвалила:

у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двом) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави (безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області) протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , рах. № 3111, МФО 305299.

2.Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко