ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року, ухваленого в складі судді Зінченко О.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до укладеного договору оренди ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 в оренду житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з усіма невід'ємними технічними приладами і з предметами домашньої обстановки.

Вказувала, що 11.03.2016 з вини відповідача у даному житловому будинку виникла пожежа.

У зв'язку з цим просила суд розірвати укладений договір оренди, стягнути з відповідача на її користь 1 347 398,8 грн. матеріальної та 200 000 грн. моральної шкоди.

Справа № 372/1573/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2721/2018
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_5 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 347 398,80 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. завданої моральної шкоди, а всього 1 547 398,80 грн.

Розірвано договір оренди нерухомого майна, укладеного 21.02.2016 року між сторонами. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. в повному обсязі. Посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки наявним в справі доказам. Висновок суду, що позивачка передала в оренду жилий будинок, але без права користування приміщенням вбудованої сауни не відповідає умовам укладеного між сторонами договору оренди. Поза увагою суду залишені висновки спеціалістів Дослідно-випробувальної лабораторії П'ятого державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області , які викладені за результатами дослідження причин пожежі, що виникла 11 березня 2016 року у приватному будинку АДРЕСА_1, а також експертизи ФОП ОСОБА_7 від 27 березня 2016 року щодо причин пожежі. Вважає таким, що ґрунтується на припущеннях висновок суду, що причиною пожежі були дії відповідача, а відтак майнову шкоду завдано з вини останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_3 вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.16-17, т.1). 21 лютого 2016 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 договір оренди нерухомого майна, за умовами якого вона передала відповідачу в оренду на оплатній основі належній їй на праві власності будинок площею 303 кв.м. з всіма невід'ємними технічними приладами і предметами домашнього вжитку згідно додатку до договору (а.с.10-14, т.1).

Відповідно до умов договору оренди (п.п.2.2.2.) орендар забезпечує збереження і утримання в належному стані об'єкта нерухомості на умовах, визначених договором, не допускаючи його порчі або ж приведення у непридатний стан.

11 березня 2016 року у переданому в оренду ОСОБА_2 житловому будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа.

За результатами дослідження причини пожежі, проведеному працівниками Дослідно-випробувальної лабораторії П'ятого державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Київській області (висновок № 39/В/18.03.2016 від 18 березня 2016 року) осередок виникнення горіння знаходився у приміщенні парильні сауни житлового будинку на ділянці перекриття в місці проходження димовідвідного каналу (димаря) опалювальної печі даного приміщення. Причиною пожежі в приватному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 стало самозагорання горючих конструктивних елементів перекриття приміщення парильні сауни житлового будинку в результаті передачі тепла від розігрітих до більш високої температури конструктивних елементів димовідвідного каналу (димаря) опалювальної печі даного приміщення.

Згідно висновку експерта ТОВ &qun:;Українська експерта компанія&q?ід; від 31 березня 2016 року вартість відновлювальних робіт внаслідок пожежі житлового будинку АДРЕСА_1 складає 960294 грн., без врахування вартості теплового обладнання сауни та спеціального обладнання басейну.

ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування завданої внаслідок пожежі майнової шкоди в розмірі 1347398, 80 грн., а також 200 000 грн. моральної шкоди. Також ОСОБА_3. просила розірвати укладений з ОСОБА_2 21 лютого 2016 року договір оренди нерухомого майна на підставі положень п.1,3 ч.1 783 ЦК України, оскільки наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі, користується річчю всупереч договору або призначення речі.

Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_3. в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення суду в частині присудження на користь позивачки відшкодування майнової та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3. в частині відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності факту використання ОСОБА_2 переданого в оренду нерухомого майна не за цільовим призначенням, того факту, що приміщення сауни (парильні) та басейну не передавалися йому у користування.

На підставі положень ст.779, 786 ЦК України, відповідно до умов укладеного між сторонами договору оренди (п.5.2.2. - при погіршенні стану або знищенні об'єкту нерухомості з вини наймача, він відшкодовує наймодавцю збитки в розмірі вартості ремонту або відновлення майна), суд дійшов висновку про обов'язок відповідача відшкодувати збитки ОСОБА_3. у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана йому у користування.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.1. укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна ОСОБА_2 отримав у користування житловий будинок площею 303 кв.м. з всіма невід'ємними технічними приладами і предметами домашнього вжитку згідно додатку до договору. Згідно акту прийняття-передачі 22 лютого 2016 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 в придатному для використання стані. Окремо в даному акті сторони обумовили перелік побутової техніки та предметів домашнього вжитку, які знаходяться у будинку (а.с. 13-15, т.1).

Будинок, який отримав у користування ОСОБА_2, облаштований сауною (парильнею) та басейном, що не заперечувалося сторонами по справі. Умови укладеного між сторонами договору не містять обмеження користування наймачем певним обладнанням або певними приміщеннями, які знаходиться у будинку.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не мав права користуватися сауною (парильнею) у переданому в оренду житловому будинку, не відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Колегія суддів також дійшла висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати завдану внаслідок пожежі майнову шкоду.

Відповідно до п.5.2.2. договору оренди нерухомого майна передбачений обов'язок наймача відшкодування завданих з його вини збитків у разі погіршення стану або знищення об'єкту нерухомості.

Порушуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 завданої внаслідок пожежі майнової шкоди в розмірі 1347398, 80 грн. позивачка ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів, що пожежа у переданому в оренду житловому будинку сталася внаслідок неправомірних дій відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині ОСОБА_3 надала суду дослідження причини пожежі, проведеному працівниками Дослідно-випробувальної лабораторії П'ятого державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Київській області від 18 березня 2016 року. За даним висновком причиною пожежі у приватному житловому будинку АДРЕСА_1 Обухівського району Київської області стало самозагорання горючих конструктивних елементів перекриття приміщення парильні сауни житлового будинку в результаті передачі тепла від розігрітих до більш високої температури конструктивних елементів самовідводного каналу (димаря) опалювальної печі даного приміщення.

Колегія вважає, що встановлені наданим ОСОБА_3 дослідженням причини пожежі не є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_2 у пожежі, яка мала місце11 березня 2016 року.

Відповідно до наданого ОСОБА_3 дослідження, проведеного фахівцями Дослідно-випробувальної лабораторії П'ятого державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Київській області під час проведення аналізу конструктивного розміщення опалювальної печі парильні сауни та її елементів, зокрема димаря, по відношенню до горючих конструкцій будівлі було виявлено ряд порушень &q?ню;Правил пожежної безпеки в України&q? в; щодо недотримання необхідних відстаней протипожежної &q?&q;розділки&q?ед; та &q? н;відступки&q?ст; на ділянці проходження димовідвідного каналу опалювальної печі парильні через перекриття даного приміщення. А саме, відстань від димового каналу печі до балок настилу перекриття приміщення парильні складала всього 140 мм. На ділянці осередку виникнення горіння та її поверхні було виявлено сталеву окалину металу, що у свою чергу чітко вказувало на процес акумуляції тепла в даному місці протягом тривалого часу, а також суб'єктивно може вказувати на періодичний нагрів димового каналу до досить високої температури під час експлуатації печі. Процес виникнення горіння перебуває у причинно-наслідковому зв'язку ряду факторів, пов'язаних із порушеннями вимог &q?ов;правил пожежної безпеки в Україні&q? і; щодо відстаней протипожежної &q?ож;розділки, &quв ;відступки&qu щ; та експлуатацією даної печі.

Відповідно до умов договору оренди будинок АДРЕСА_1 був переданий ОСОБА_3 в користування 22 лютого 2016 року згідно акту. Акт прийму-передачі будинку та умови договору не містять обмежень у користуванні певними приміщеннями будинку. Пожежа в будинку сталася 11 березня 2016 року, тобто через 18 днів.

Оскільки за висновками вказаного дослідження причиною пожежі є сукупність акумуляції тепла на ділянці осередку виникнення горіння протягом тривало часу та порушення Правил пожежної безпеки в Україні при улаштуванні приміщення сауни у будинку, колегія суддів вважає недоведеними ОСОБА_3 законності вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди.

Враховуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Відповідно підлягає зміні рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.

Крім цього, згідно положень ст.ст.141, 382 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 381-383 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 335, 00 грн. у відшкодування судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 02 січня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді