Справа № 466/3560/17 Провадження № 2/450/338/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи : ОСОБА_7, Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

суд постановив таке рішення:

Підстава позову (позиція позивача): 18.01.1996 року померла ОСОБА_8, матір ОСОБА_9 (чоловіка позивача), який помер 14.08.2013 року. Спадкоємцями за законом належного майна на час смерті ОСОБА_8 були ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно : земельна ділянка площею 0, 0599 га, яка знаходиться на території Львівська область, Пустомитівський район, с. Скнилів, та була надана спадкодавцю ОСОБА_8 для ведення садівництва, що стверджується державним актом. Грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться у ТВБВ Державного Ощадбанку України. В склад спадкового майна також входив садовий будинок № 26 в Садівничому кооперативі «Весна», с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області , правовстановлюючих документів ОСОБА_8 на час смерті не мала. Таким чином, відповідачі після смерті їх рідної матері, належним чином не прийняли, не вступили в управління та володіння спадковим майном, не подавали до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву. Однак незважаючи на наведене, відповідачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом 28.01.2017 року на 1/3 грошових вкладів, з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуванням. Таким чином порушені права позивача, як спадкоємця за законом після смерті чоловіка ОСОБА_9, який після смерті матері, прийняв спадщину. Позивач після смерті чоловіка, прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з ним за одною адресою. Син ОСОБА_7Є, від належної частки спадкового майна після смерті батька відмовився на користь матері (позивача). В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Позиція відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6П, на виклик суду не зявилися, однак зявився їх представник, яка заперечили, щодо задоволення позовних вимог, просила в задоволенні таких відмовити, вважає такі безпідставними, також просила взяти до уваги суд поданий нею відзив на позовну заяву.

Позиція третьої особи ОСОБА_7 : на виклик суду не зявився.

Позиція третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори : на виклик суду представник не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

23.05.2017 року ухвала Шевченківського районного суду м. Львова про відкриття провадження у справі; 26.05.2017 року ухвала про направлення справи за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області; 20.06.2016 року супровідний про скерування матеріалів справи за підсудністю; 26.06.2017 року ухвала про витребування спадкової справи; 09.10.2017 року копія спадкової справи; 14.11.2017 року клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; 29.11.2017 року клопотання позивача про означення з матеріалами справи; 05.12.2017 року клопотання третьої особи про розгляд справи ї відсутності їхнього представника; 30.01.2018 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 31.01.2018 року відзив на позовну заяву; 08.02.2018 року клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 12.03.2018 року заява про забезпечення позову; 12.03.2018 року ухвала про залишення заяви про забезпечення позову без руху; 21.03.2018 року заява представника позивача про усунення недоліків; 26.03.2018 року ухвала про повернення заяви про забезпечення позову; 26.03.2018 року клопотання представника позивача про відкладення справи; 26.03.2018 року клопотання представників позивача про залучення третьої особи; 26.03.2018 року протокольною ухвалою відмолено в задоволення клопотання про залучення третьої особи; 26.03.2018 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 17.05.2018 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 24.09.2018 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 28.09.2018 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 18.01.1996 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-СГ №017917.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015 року по справі № 450/2028/08, встановлено, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дітьми ОСОБА_8, а тому після її смерті вони є спадкоємцями першої черги за законом.

Оскільки заповіт ОСОБА_8 не складався, спадкування після її смерті здійснюється за законом, і спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8, є її діти ОСОБА_9, ОСОБА_6, та ОСОБА_5.

Спадкова справа №99/2014 до майна померлого 18.01.1996 року ОСОБА_8, була заведена Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою 27.01.2014 року, що підтверджується копією цієї спадкової справи, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_5, спадкоємець першої черги ОСОБА_6 та син ОСОБА_6 в інтересах якого подала заяву ОСОБА_5П

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_9 14.08.2013 року помер, що стверджується свідоцтво про смерть серії І-СГ № 328296 від 15.08ю.2013 року.

Судом встановлено, що позивач являється дружиною ОСОБА_9, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 266152.

Судом встановлено, що 28.01.2017 року державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори ОСОБА_11 видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8, яка померла 18.01.1996 року на 1/3 частку грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в ТВБВ Державного Ощадного Банку України, відділення № 10013/0344 на рахунках № 37854 (104, 92 грн.), № КВ 2071 (4939, 90 грн.), зареєстрованому в реєстрі за № 3-321.

28.01.2017 року державним нотаріусом Четвертої Львівської держаної нотаріальної контори ОСОБА_11 видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8, яка померла 18.01.1996 року на 1/3 частку грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в ТВБВ Державного Ощадного Банку України, відділення № 10013/0344 на рахунках № 37854 (104, 92 грн.), № КВ 2071 (4939, 90 грн.), зареєстрованому в реєстрі за № 3-320.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Також рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015 року по справі № 450/2028/08, встановлено, що на момент смерті матері, ОСОБА_8, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з нею проживав син, ОСОБА_6, місце проживання якого зареєстровано за вказаною адресою з 06.07.1983 року. Зазначене з врахуванням положень ст. 549 ЦК УРСР є доказом прийняття ним спадщини після смерті матері, ОСОБА_8

Відповідно до довідки № 83 від 16.01.2014 року, слідує, що із спадкодавицею проживав і був зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_4, її син, ОСОБА_10

Щодо спадкоємиці ОСОБА_5, то остання предявила нотаріуса оригінали документів на спадкове майно, а саме на гроші вклади, на яке видалося свідоцтво про прав на спадщину, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті матері, в розумінні ст. 549 УРСР.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачами, як спадкоємцями першої черги за законом, після смерті матері, вчиненні дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, тому відсутні підстави для визнання недійсним оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину.

Судом встановлено, що спадкове майно після смерті ОСОБА_8, успадковане її дітьми в рівних частках по 1/3, та на 1/3 частку спадкового майно на момент постановлення рішення судом, свідоцтво про право на спадщину не видано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів порушення її прав, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Також позивач в позовній заяві покликається, що після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, окрім іншого це земельна ділянка площею 0,0599 га, яка розташована на території с. Скнилів, Скнилівської сільської ради і передана для ведення садівництва, якою вона володіла на підставі державного акту ЛВ № 4045, що виданий 16.10.1995 року Скнилівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області та садовий будинок № 26 в садівничому кооперативі «Весна», с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області.

Однак судом встановлено, що на вказане майно нотаріусом не видалось свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 6 статті 81 ЦК України, передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки не доведено, що права позивача є порушеними.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2017 року видане Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8, яка померла 18.01.1996 року,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_4, м. Львів, вул. Сніжна, 4/8.

Відповідач : ОСОБА_5, м. Львів, ОСОБА_12, 12/42.

Відповідач : ОСОБА_6, м. Львів, вул. Сніжна, 4/8.

Третя особа : ОСОБА_7, м. Львів, вул. Сніжна, 4/8.

Третя особа : Четверта Львівська державна нотаріальна контора, м. Львів, вул. Зелена, 2.

Повний текст рішення складено 02.11.2018 року.

СуддяОСОБА_13