Справа № 454/251/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 червня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Сокальська РДА про позбавлення батьківських прав-,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Сокальської РДА про позбавлення батьківських прав, з наступних підстав:

позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, шлюб між ними був зареєстрований 25 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області. ЇЇ чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Вони разом з чоловіком виховували його трьох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5.н., ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7.н.. Матір'ю дітей відповідно до їх свідоцтва про народження є ОСОБА_2.

Неповнолітні діти весь час проживали з батьком та з позивачем (їх мачухою), мати не приймала та не приймає участі у їх вихованні. На даний час діти проживають разом із позивачем.

Відповідач з своїми дітьми не спілкується взагалі, участі у розвитку дітей не бере, у вихованні дітей участі також не бере, дітьми не цікавиться взагалі, хоча відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України обов'язки щодо виховання та розвитку дитини покладено як на мати, так і на батька дитини. Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України встановлює, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідач зустрічами з дітьми нехтує, в житті та розвитку дитини не відіграє ніякої ролі. Материнського піклування діти не відчувають, материнської допомоги у розвитку світогляду та розуміння дитиною свого місця в цьому житті відповідач не надає. Фактично діти виховуються позивачем та її вважають своєю матір'ю. Ким доводиться їм відповідач, діти не знають, з дітьми ніколи відповідач не зустрічалась, про її існування вони не знають. Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

В діях відповідача мається винна поведінка, яка виразилася в тривалому ухиленні від виконання обов'язків матері по вихованню своїх дітей, вона протягом тривалого часу не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, стан здоров'я, не займається їх підготовкою до самостійного життя. Позитивно впливати на своїх дітей остання не може.

Відповідач долею, станом здоров'я дітей не цікавиться, бажання побачитися з дітьми не виявляє, чим ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дітей. Позбавлення відповідача батьківських прав є мірою сімейно - правової відповідальності, має наметі насамперед захист інтересів неповнолітніх дітей. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей відповідає інтересам дітей, які біологічною матір'ю не цікавиться, почуттів любові і поваги до неї не виявляють, бо не знають про її існування. Позбавлення батьківських прав позбавить відповідача можливості в майбутньому причинити дітям душевні травми та нанести психічні травми, а також застосувати до відповідача наслідки позбавлення батьківських прав, передбачені ст.166 Сімейного кодексу України. За час окремого проживання відповідач не намагався налагодити стосунки із дітьми зустрічей уникав, долею дітей не цікавився.

Вихованням дітей повністю займається позивач (їх мачуха), ОСОБА_1 забезпечує їх всім необхідним для життя та виховання, займається їх лікуванням та оздоровленням, купує одежу, іграшки, створює повноцінні умови для життя і здоров'я дітей, забезпечує отримання їм належної освіти.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_7 не прибув , однак подав заяву, що свої позовні вимоги підтримує та просив такі задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду.

Представник третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, однак пдала заяву, що заперечень щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей не має, просить позов задоволити, а справу слухати у їхній відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав :

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що чоловік ОСОБА_1, а саме ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року про що зроблено відповідний актовий запис №05 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1

Згідно до свідоцтва про народження вбачається, що у ОСОБА_1 та у ОСОБА_6 на вихованні перебуває троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5.н., ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7.н. про що зроблені відповідні актові записи №37, №58 та №26, та видано свідоцтва НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4

Відповідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач (ОСОБА_1 25.05.2012 року вступила в шлюб з ОСОБА_6 про що зроблено відповідний актовий запис №69 та видано свідоцтво серії НОМЕР_5

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться її розвитком, не підтримує матеріально.

В зв"язку із цим суд вважає позовні вимоги доведеними, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук