Справа № 473/2818/18
РІШЕННЯ

іменем України

"05" вересня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі- продажу дійсним,

в с т а н о в и в :

08 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.03.2000 року на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі між позивачем та ОСОБА_3 був укладений та зареєстрований договір купівлі - продажу №95 вищевказаного будинку.

Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, однак в подальшому позивач дізнався, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. На сьогоднішній день така можливість втрачена оскільки відповідач по справі - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті спадкова справа не відкривалася, спадкоємці відсутні.

Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, на адресу суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява, згідно якої він просить розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_3, як продавцем, 07 березня 2000 року був укладений письмовий договір купівлі - продажу №95 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі. Вказаний договір, згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі від 13.03.2000 року був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації за №222 (а.с.7-8). Державна реєстрація припинення юридичної особи - Вознесенської Універсальної Товарно-Сировинної Біржі була проведена 16.05.2005 року (а.с.12-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане 11.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського МУЮ в Миколаївській області.

Відповідно до повідомлення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.08.2018 року після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заведена.

Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин .

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Ч.2 ст.47 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст.47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

На час розгляду справи позивач позбавлений можливості розпорядитися спірним майном, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення.

Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав позивачу у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а позивач передав останньому визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 14, 81, 223, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі- продажу дійсним. - задовольнити.

Визнати ДІЙСНИМ договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який укладено та зареєстровано на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі 07 березня 2000 року за №95, між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар