Справа № 567/796/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В обгрунтування позову зазначає, що з 21 січня 2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого у них є спільні малолітні діти: син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, де в свідоцтвах про народження вона записана матір'ю, а відповідач батьком.

Вказала, що малолітні діти зареєстровані та проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак самостійно вона немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки весь її дохід складається з допомоги при народженні дитини на доньку ОСОБА_5, з 01.07.2017 року по 31.07.2020 рік, та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Острозької міської ради. Інших джерел доходу вона немає, власного рухомого чи нерухомого майна, грошових заощаджень теж. Стан здоров'я у неї та малолітніх дітей добрий. Інші особи на її утриманні не знаходяться.

Зазначила, що на протязі останніх двох місяців відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, участі в утриманні дітей взагалі не бере, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні спільних дітей, оскільки за віком та станом здоров'я є працездатною людиною, тобто він має фізичну можливість працювати та постійно працює від чого отримує стабільний, регулярний дохід. Відомості про розмір свого доходу ОСОБА_2 надати відмовляється. Власного нерухомого та рухомого майна, грошових заощаджень ОСОБА_2 немає. Стан здоров'я у нього добрий. Інші особи на його утриманні не знаходяться.

Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі стягнути з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей сина, ОСОБА_4, та дочки, ОСОБА_5, у розмірі 1/3 частки (однієї третини) заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того вказала, що оскільки малолітня дочка, ОСОБА_5, не досягла трьох років, проживає разом нею, вона змушена нести витрати пов'язані з її проживанням, утриманням однак відповідач кошти на її утримання не надає з часу народження доньки, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу достатньо та регулярно. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення малолітньою дочкою, ОСОБА_5 трьох років у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на місяць.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов не визнає, посилаючись на те, що в нього існують сумніви стосовно того, що він є біологічним батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказав, що він на даний час звернувся із позовною заявою до суду до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Вказав, що розмір аліментів, котрі позивачка пропонує стягнути з нього є завищеним. Зазначив, що на даний час матеріальний стан його є незадовільним. Він працює, але розмір його доходів є незначиним, так як заробітну плату отримує в мінімальному розмірі. Рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів у нього немає, інших доходів, він не має. Вказав, що у випадку задоволення позовних вимог у розмірі 1/3 його заробітку, їх розмір становитиме більше ніж 50 відсотків його заробітної плати, тобто майже повний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що визначення розміру аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 є безпідставним, так як він немає можливості сплачувати аліменти на утримання дружини в зазначеному розмірі. У випадку стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі залишок його заробітної плати буде складати 620,50 гривень, майже втричі меншим за прожитковий мінімум. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінила позовні вимоги просила стягувати аліменти з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання доньки ОСОБА_5 Відмовилася від сплати аліментів на її утримання як дружини до досягнення донькою трьох річного віку, просила залишити без розгляду вказану позовну вимогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні відзив підтримав, заявлені позовні вимоги позивачки про стягнення з нього аліментів у розмірі 900 гривень на утримання сина ОСОБА_4 визнав, не заперечив щодо стягнення з нього даної суми, в іншій частині позовних вимог просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що розмір аліментів, які пропонує стягнути позивачка є завищеним. Його матеріальний стан на даний час не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в зазначеному розмірі, так як він не в змозі надавати таку матеріальну допомогу.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.10.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в справі, щодо стягнення аліментів з нього на утримання доньки ОСОБА_5, до вирішення справи за його позовом до позивача про виключення його як батька в актовому записі про народження дитини, відповідно до вимог ч.2 ст. 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вислухавши позивачку, відповідача, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З пояснень позивачки та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, встановлено, що шлюб між сторонами, було зареєстровано 21.01.2014 року, актовий запис № 08.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 виданого 08.07.2014 року та свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 виданого 27.07.2017 року, батьками дітей зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що відповідач належної та регулярної участі в матеріальному забезпеченні дітей не бере, малолітні діти батьками яких є позивач та відповідач на даний час проживають з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов»язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Згідно норм ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будучи батьком малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідач належним чином їх не утримує, хоча зобов'язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином і регулярно займається утриманням дітей не надав.

Крім того, встановлено, що домовленості у сторін щодо утримання спільних малолітніх дітей немає, відповідачем його обов'язок їх утримувати належно та регулярно не виконується.

Як вбачається із матеріалів справи та доданих до них доказів відповідач матеріально забезпечений, офіційно працює, регулярно отримує заробітну плату, належних доказів неможливості сплачувати аліменти суду не надав.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітнього ОСОБА_2 в розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з ОСОБА_2 у частині від його доходу щомісячно.

Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 суд враховує, що відповідач фактично інших утриманців не має, оскільки за віком та станом здоров'я є працездатною людиною, тобто він має фізичну можливість працювати та постійно працює на посаді асфальтувальника ТОВ «Захід-Трансбуд», тому суд вважає, що розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 повинен становити 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому судом береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, наявність у відповідача інших утриманців.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення, а відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, судом враховується, що згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

А отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 746 гривні, з 1 липня - 779,50 гривень, з 1 грудня - 813 гривень.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином коштів на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити за приписами ст.180 Сімейного Кодексу то з нього на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття та 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_5, починаючи з 18 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 18.06.2018 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Крім того позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просила залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_5 трьохрічного віку.

Суд вважає, що заява позивачки про залишення без розгляду позовної вимоги до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини не суперечить закону, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, а тому приймається судом.

Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір.

На підставі ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141,257, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, житель АДРЕСА_1, фактично проживаючого в АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, жителька АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, житель АДРЕСА_1, фактично проживаючого в АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, жителька АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Решту позовних вимог залишити без розгляду .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, житель АДРЕСА_1, фактично проживаючого в АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1409 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2018 року .

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.