1Справа № 335/9372/18 2/335/2342/2018
РІШЕННЯ
27 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
Позивач ОСОБА_1якін О.В., в особі представника адвоката ОСОБА_3,звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум,мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», однак протягом останнього року не отримує заробітну плату, у звязку з чим позивач розірвав трудовий договір з власної ініціативи, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, але вдень звільнення заборгованість з заробітної плати, розрахункові при звільненні сплачені не були.
Середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 09.02.2018 року по 05.07.2018 року із розрахунку позивача, складає 26 634 грн. 86 коп., який позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3 200 грн. 00 коп.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2018 року, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
25.09.2018 року до суду від ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшов письмовий відзив на позовну заяву. Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі.
Враховуючи строки розгляду справи, заяву представника позивача, наявний в матеріалах відзив, суд вважає за можливим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, відповідачем у своєму відзиві, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного висновку.
Частиною першою ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.
Згідно вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Як передбачено ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів ст. 27 Закону України «Про оплату праці», за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 09.02.2018 року, був звільнений на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу 442-к від 08.02.2018 року.
Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго», середньоденний доход позивача за період з грудня 2017 року по січень 2018 року складає 297 грн. 47 коп.
Повний розрахунок з ПАТ «Запоріжжяобленерго», позивач отримав 05.07.2008 року.
Таким чином, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком середнього заробітку в звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати за період з 09.02.2018 року по 05.07.2018 року, що складає 26 634 грн. 86 коп.
При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум, оскільки ПАТ «Запоріжжяобленерго» не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама пособі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 200 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцією на суму 3 200 грн. 00 коп. та актом прийняття-передачі наданих адвокатських послуг, але суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, справа не є складною, не потребує значного часу на виконання робіт, тому на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 2 500 грн. 00 коп.
Враховуючи те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд вважає за необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 76-81, 82, 137, 141, 259, 263-265,430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1якіна ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум, задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Макаров