Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/103/18
Провадження № 2/376/920/2018
У Х В А Л А

"08" листопада 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Клочко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Щур Л.А., Бондар С.М.

представника позивача Козачкова В.Л.,

представника третьої особи адвокатів Приймак О.Ю., Король

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сквирського районного суду Київської області спрау за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Антонюк про визнання права власності на майно, -

В С ТА Н О В И В :

В судовому засіданні представник позивача заявив про відвід головуючого судді Клочко В.М. у справі, наперед підготовлений, до початку судового засідання, у вигляді письмової заяви, мотивуючи тим, що суддя Клочко В.М. прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду вищезазначеної справи у зв`язку з тим, що помічник (секретар) судді є коханкою Антонюка О.В..

Крім цього, представник відповідача,обґрунтовуючи свою заяву про відвід , посилається на загальні положення статті Конституції, норми ЦПК України та рішення ЄСПЛ.

Суд, заслухавши думку представників позивача, дослідивши матеріали справи, установив таке.

Статтею 36 ЦПК України передбачено підстави для відводу судді.

У п. 3 ч.1 цієї статті вказано, що суддя не може розглядати справу,якщо він прямо чи побічно заінтересований в розгляді справи.

Згідно зі ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенціюта практику Суду як джерело права.

Стаття 6 ЄСПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄСПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними спо-

ЄсПЛ. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання голови суду по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу ("Сандер проти Сполученого Королівства"); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних ("Ремлі проти Франції") тощо. Так, у рішенні у справі "Бушемі проти Італії" було визнано порушення суб`єктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу"); наявність дискреційних повноважень у одного ¦ з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або під-законних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників ОСОБА_3 , яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

З вище наведеного можна прийти до висновку, що пряма чи побічна заінтересованість судді може мати як юридичний так і побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Як слідує із змісту заявленого відводу, представник позивача обґрунтовує відвід, у зв`язку, що на його особисте перконання (яке не підтверджене певними доказами) помічник або секретар є коханкою сторони по справі, а саме ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття проваження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявити відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше,суд який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами , зловживання процесуальними правами не допускається

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій , що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Таким чином, аналізуючи наведене,та приймаючи до уваги мотиви заявленого представником позивачавідводу судді, суд вважає, що такі дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи.

А тому, відповідно до вимог ч.5 ст.39 ЦПК України, заявлений представником відповідача відвід головуючій у справі, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 36,39, ч.1,п.1ч.2ст.44 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Залишити без розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно,після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Клочко