справа № 208/6789/17
№ провадження 2/208/1058/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Тур І.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Заводський відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

1 Стислий виклад позиції позивача, представника відповідача, представників третіх осіб.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Заводський відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У своєму позові позивач зазначив, що 30 березня 2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис за кредитним договором № 0310/0308/88-055 від 18 березня 2008 року, право вимоги за яким відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі договору факторингу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» грошових коштів у розмірі 1 328 820,22 грн., з яких заборгованість за кредитом 865 809,84 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 463 010,38 грн. На підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Вважає вчинений 30 березня 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виконавчий напис за кредитним договором № 0310/0308/88-055 від 18 березня 2008 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що будь-які повідомлення позивачу про дострокове повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування або про розірвання кредитного договору не направлялися.

У позивача відсутня безспірна заборгованість, відповідачем та нотаріусом порушені вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», та виконавчий напис вчинено без надання документів, передбачених переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, та заборгованість, яка не має ознак безспірної.

Зазначив, що в даному випадку між ним та ТОВ «Кредитні Ініціативи» існував спір щодо суми боргу, який розглядався в судовому порядку та рішення суду від 25.12.2014 року було встановлено, що сума боргу за вказаним договором складає 395 712,19 грн., а також вказаним рішенням звернуто стягнення на майно, тобто на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1.

Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 03 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі № 7948 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» грошових коштів у розмірі 1 328 820,22 грн.

У своєму позові посилається на вимог ст.ст.49, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат».

Представник відповідача ТОВ «Кредитні Ініціативи» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав суду відзив, у якому просив суд відмовити в задоволені позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та просила суд відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення позову просить суд відмовити.

2. Заяви, клопотання учасників справи

23 березня 2018 року ОСОБА_4 надано клопотання про залучення його в якості третьої особи.

22 березня 2018 року відповідачем ТОВ «Кредитні Ініціативи» наданий суду відзив на позов.

11 квітня 2018 року позивачем наданий суду відповідь на відзив.

11 квітня 2018 року третьої особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 надані пояснення на позов.

03 травня 2018 року представником відповідача ТОВ «Кредитні Ініціативи» надані заперечення на пояснення позивача.

16 травня 2018 року позивачем надане клопотання про витребування доказів.

16 серпня 2018 року третьою особою долучені до матеріалів справи матеріли виконавчого напису.

3.Процесуальні дії суду

04 грудня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

27 лютого 2018 року ухвалою суду вирішено проводити судовий розгляду в порядку загального позовного провадження.

23 березня 2018 року ухвалою суду залучено до часті у справі в якості третьої особи ОСОБА_4.

06 червня 2018 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

11 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0310/0308/88-055 про надання кредитних коштів у вигляді кредитної лінії у розмірі 41 500,00 доларів США на строк з 18 березня 2008 року по 17 березня 2018 ріку, що не заперечується сторонами.

30 березня 2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис за кредитним договором № 0310/0308/88-055 від 18 березня 2008 року, право вимоги за яким відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі договору факторингу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» грошових коштів у розмірі 1 328 820,22 грн., з яких заборгованість за кредитом 865 809,84 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 463 010,38 грн.

На підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що вбачається з постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6, про опис та арешт майна боржника від 27.02.2017 року.

Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є виконавчий напис.

Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення Закону України «Про нотаріат» та обраний спосіб захисту визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

5. Оцінка суду

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищезазначених норм суд приходить до висновку про наступне.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, представником відповідача не спростовані посилання позивача, згідно до вимог ст.81 ЦПК України, тобто не надані будь-які достатні докази того, що позивач перед звернення до нотаріуса отримав вимогу про усунення порушень за кредитним договором, з наданих суду відомостей про направленої кореспонденції боржнику із вказаною письмовою вимогою відсутні підтвердження того, що боржником отримане вказана вимога.

Окрім цього, як встановлено в судовому засіданні, рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені, звернуто стягнення на предмет іпотеки, тобто на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0308/88-055 від 18.03.2008 року, яка станом на 18.06.2013 рік становить за кредитом 278 258,39 грн., по відсоткам 61 056,13 грн., пеня 56 397,97 грн.

Як вбачається із зазначеного рішення суду позивач звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості ще 07 серпня 2013 року.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32).

Європейський суд з прав людини зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» ( mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). 29. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов'язання» та «термін виконання зобов'язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четвертастатті 631 ЦК України).

Таким чином строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов'язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов'язання.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві кожного місяця кошти в розмірі щомісячного платежу упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов'язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов'язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

З урахуванням вищезазначених норм та матеріалів доданих до позову та відзиву, суд приходить до висновку, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки відсутня письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, що є порушенням підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, чим було порушено права позивача на спростування розміру заборгованості.

Крім того, нотаріусом не дотримано при вчиненні виконавчого напису вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед банком, не звернувши увагу на те, що у виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.50, 80, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.12, 76, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Заводський відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 30 березня 2016 року за реєстровим номером № 7948 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса реєстрації: Дніпропетровська області, м. Камянське, пр.-т ПеремогиАДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», місцезнаходження: м.Київ, вул.Вікентія Хвойки,21, .

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору:

- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, місцезнаходження:м.Київ, провулок Музейний, буд.№ 10, прим.505,

- Заводський відділ державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул.Васильєвська, 64.

- ОСОБА_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Похваліта С. М.