Справа № 219/2472/18
Провадження № 2/219/1228/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Федоровій І.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАСС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» про визнання трудового договору припиненим та визнання ОСОБА_1 звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон»,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ТАСС» про визнання трудового договору припиненим та визнання ОСОБА_1 звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», в якому він просить визнати трудовий договір, трудовий контракт (без номера) від 01.03.2014 року, укладений між ОСОБА_1 і засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ТАСС») припиненим з дати закінчення строку його дії, з 28.02.2017 року, а також визнати ОСОБА_1 звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 28.02.2017 року. В подальшому, 12.06.2018 року позивачем було уточнено позовну заяву, в якій він просить визнати трудовий договір, трудовий контракт (без номера) від 01.03.2014 року, укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» в особі його засновників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ТАСС» припиненим з дати закінчення строку його дії, з 01.03.2017 року, а також визнати ОСОБА_1 звільненим з посади керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України з 01.03.2017 року. В обґрунтування вимог зазначив, що 01.03.2014 року між ним та відповідачами було укладено трудовий договір (контракт) б/н, згідно з яким його було прийнято на роботу на посаду директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» (ТОВ «ЧЗГ»). Строк вказаного контракту становить з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року. Він відпрацював цей термін до його закінчення. З дати закінчення строку трудового контракту, а саме з 28.02.2017 року, трудові правовідносини між ним та відповідачем припинилися. Він перестав виконувати функції керівника (директора) підприємства, а відповідачі перестали нараховувати та виплачувати йому заробітну плату. Трудовий договір між сторонами був припинений у зв'язку із закінченням терміну його дії. Сторони не продовжували дію трудового контракту. Засновники ТОВ «ЧЗГ» втекли з окупованого м. Донецька, їх офіси зачинено, контакти втрачено. На окуповану територію в м. Донецьк він поїхати не може у зв'язку із проведенням бойових дій. Керівництво відповідача знайти йому не вдалося з метою врегулювання спірних правовідносин, тому він вирішив звернутися до суду. Питання продовження терміну дії трудового контракту або про оформлення звільнення його з посади директора з боку позивача не ініціювалось, у зв'язку із відсутністю керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон».

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на уточнених вимогах позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 08.05.2018 року за № 13269 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ТАСС», ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вони не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він з 2001 року знає позивача ОСОБА_1, оскільки в них були службові стосунки. Свідок працював механіком, головним інженером. Позивач приймав його на роботу. Позивач працював на заводі «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», він ізараз працює. Свідок не працює на заводі з квітня 2018 року. Його звільняв директор. Він отримав трудову книжку і зараз вона знаходиться в Пенсійному фонді, він отримує пенсію з інвалідності. На підприємстві були головний інженер, директор, головний бухгалтер, які до останнього працювали. Директор підписував документи.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що зараз вона не працює та проживає в м. Часів Ярі. Знає позивача як колишнього директора ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон», а вона працювала головним енергетиком. З 1987 року по 1993 рік ОСОБА_1 працював механіком, головним інженером, потім директором по сьогоднішній день. Підприємство не працює з лютого 2017 року. ОСОБА_1 був директором по трудовому контракту.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що знає ОСОБА_1 з 1993 року, оскільки вона працювала головним бухгалтером, а ОСОБА_1 - директором ТОВ «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон». На підприємстві був відділ кадрів приблизно до 2014-2015 років. Кадрову роботу вела ОСОБА_9, а потім почалася війна і свідок робила записи, допомагала директору. Директор ставив свій підпис і печатку. Вона звільнилася у 2015 році. Засновники підприємства - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «ТАСС» перебували у м. Донецьку. Що зараз з підприємством вона не знає.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» в особі засновника - голови Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено контракт без номеру, згідно з яким ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на строк з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року включно (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 6.2 Контракту, дія цього контракту припиняється, зокрема, після закінчення строку дії контракту (а.с. 11).

Як зазначено у п. 7.1 Контракту, цей контракт діє з 01.03.2014 року по 28.02.2017 року включно (а.с. 11 зворот).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.03.2018 року за № , Товариство з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» знаходиться за адресою: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. О. Кошового, будинок 1. Засновники товариства ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСС» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, Будьонівський район, вул. Баумана, 11. ОСОБА_1 є керівником вказаного товариства. Відомостей про перебування юридичної особи у процесі припинення немає (а.с. 24-26).

Згідно копії свідоцтва № 100332670 Товариство з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» є платником податку на додану вартість (а.с. 7).

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Як зазначено у ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту, що передбачено ст. 24 КЗпП України.

Судом встановлено, що вказані вимоги законодавства сторонами додержані та ці обставини позивачем не оспорюються.

Пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк, що передбачено ст. 39-1 КЗпП України.

Як встановлено судом, трудові відносини між сторонами припинили існувати після закінчення строку дії контракту, а саме з 01.03.2017 року.

З довідки Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.02.2018 року № 280/10/05 встановлено, що з березня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» заробітна плата ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася (а.с. 20).

Судом взято до уваги доводи позовної заяви щодо того, що позивач не мав реальної можливості врегулювати відносини з приводу продовження терміну дії трудового контракту або про оформлення звільнення його з посади директора, оскільки закінчення контракту співпало з початком проведення бойових дій на Донбасі, окупацією терористичними військами м. Донецька, де знаходилось керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон».

Оскільки дія контракту припинилася у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 21, 23, 24, 36, 39-1 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати трудовий контракт без номера від 01.03.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» в особі засновника - голови Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1, припиненим з дати закінчення строку його дії, а саме з 01.03.2017 року.

Визнати ОСОБА_1 звільненим з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон» на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України з 01.03.2017 року.

Місце реєстрації (проживання) позивача ОСОБА_1: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2.

Місце реєстрації (проживання) відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3: АДРЕСА_5

Місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАСС»: м. Донецьк, Будьонівський район, вул. Баумана, 11, .

Місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Часовоярський завод «Гідрозалізобетон»: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. О. Кошового, будинок 1; .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Донецької області, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення складено в повному обсязі 15 серпня 2018 року.

Суддя Н.М.Медінцева