ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/53/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Лавро А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ПАТ „РОДОВІД БАНК"до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С., боржник ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 753/2240/14-ц, виданий 02.09.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 5175 грн. Вказує, що попри існуючу заборгованість за даним виконавчим листом старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Житніковим С.С. 20.04.2016 року винесено постанову у ВП № 49956682 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон 606-14). Вважає дії державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві при винесенні постанови про повернення виконавчого документа незаконними з огляду на те, що державний виконавець не здійснив заходів щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Житнікова С.С., скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В судове засідання представник скаржника Пономаренка О.В. не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд в порядку, визначеному ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Судом встановлено, що на виконанні у Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 753/2240/14-ц, виданий 02.09.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 5175 грн.

З матеріалів скарги вбачається, що 20.04.2016 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Житніковим С.С. винесено постанову у ВП № 49956682 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-14) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-14), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2017 р. державний виконавець здійснив вихід за місцем проживання боржника, інше не описано. Однак, згідно своїх посадових обов'язків, він повинен здійснити запити в організації, установи, підприємства щодо майнового та фінансового стану боржника; встановити наявність цінних паперів; накласти арешт на майно, кошти та інші цінності боржника; звернутись до суду з подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння; звернутись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи; звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України; здійснити інші повноваження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та іншими законами, тобто зробити всі дії щодо встановлення майна та/або коштів, інших цінностей боржника, для належного виконання рішення суду, що державним виконавцем здійснено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк» на бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С.

Відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України , Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 260, 447-453 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №49956682 неправомірною.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2016 року, винесену державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житніковим С.С. у виконавчому провадженні №49956682.

Стягнути з державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С. на користь держави 1409 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: