Справа № 308/7980/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участі секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2,

представника відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_3,

у присутності представника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 31.07.2018 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження.

21.09.2018 року через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи, яку обґрунтовує тим, що ним поданий позов до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Розмір заподіяної йому моральної шкоди ним оцінений в 800 тис. грн.

Вказує, що у відповідності до п. 9 постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при встановленні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості із врахуванням стану здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо.

Позивач зазначає, що визначення емоційних реакцій та станів, закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей у особи є завданням психологічної експертизи у відповідності до п. 6.4 Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень».

За твердженням позивача для визначення розміру моральної шкоди, заявленої у позові до Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської місцевої прокуратури та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, є необхідність провести судово-психологічну експертизу.

Виходячи з викладеного позивач просить суд призначити судово-психологічну експертизу для встановлення факту спричинення йому моральної шкоди та її розмір із визначенням судовому експерту наступних питань:

Чи є ситуація, що досліджується за цивільною справою, психотравмувальною для нього ОСОБА_1?

Якщо так, то чи завдані йому страждання (моральна шкода) та який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Щодо особи експерта або експертної установи позивач просить проведення експертизи доручити спеціалізованому субєкту судово-експертної діяльності за вибором суду крім тих, які перебувають на територіях Закарпатської області.

Також позивачем у даній заяві заявлено клопотання про звільнення від оплати проведення судово-психологічної експертизи, як особи з інвалідністю ІІ групи війни.

У підготовчому засіданні 12.10.2018 року судом встановлено правильне найменування одного з відповідачів прокуратури Закарпатської області, а також ту обставину, що Ужгородська місцева прокуратура не є юридичною особою, а відтак, не може бути стороною у справі у розумінні положень ст. ст. 46-48 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлене ним клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 у підготовчому засіданні зауважила, що позивачем у заяві не зазначено яка саме ситуація, на його думку, спричинила моральну шкоду, у чому така шкода полягає, наголосивши, що з долученої позивачем медичної документації вбачається різке погіршення стану здоровя позивача ще з 2012 року. Зазначила, що обставини відшкодування моральної шкоди були предметом розгляду Закарпатського окружного адміністративного суду у адміністративній справі № 807/523/17 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. Вказала, що рішенням суду від 15.02.2018 року адміністративний позов задоволено частково, і, водночас, відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Крім того, представник відповідача зазначила, що за наслідками апеляційного перегляду вказане рішення залишено без змін. У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечила необхідність призначення судової експертизи.

Представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_3 у підготовчому засіданні просив уточнити предмет позовних вимог у контексті розгляду даної заяви.

Позивач у підготовчому засіданні уточнив, що предметом спору в даній цивільній справі є бездіяльність посадових осіб та органів прокуратури з 13 березня 2014 року, а саме з моменту звернення у якості потерпілого та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 382 КК України, кримінальне провадження за яким неодноразово закривалося, а в подальшому за ухвалами слідчих суддів, яким скасовувалися відповідні постанови слідчих, поновлювалося.

Заслухавши позиції учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

В силу п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як, серед іншого, висновками експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За приписами ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоровя; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як розяснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст. 1167 ЦК України).

Водночас, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємоповязаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням вищевикладеного та з метою зясування питань, які мають значення для правильного вирішення даної справи, а саме, чи дійсно заподіяна моральна шкода позивачу та для визначення обґрунтованого розміру можливої матеріальної компенсації за завдану моральну шкоду, суд вважає за необхідне призначити у справі судову психологічну експертизу ОСОБА_1

При цьому, поставлені позивачем перед експертом запитання підлягають уточненню судом.

Суд також дійшов висновку, що проведення експертизи слід доручити Київській незалежній судово-експертній установі.

Щодо заявленого клопотання позивача про звільнення від оплати проведення судово-психологічної експертизи, як особи з інвалідністю ІІ групи війни, суд констатує наступне.

На підтвердження клопотання про звільнення від судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме за проведення експертизи, позивачем подано копію посвідчення серії Б № 473315, видане ОСОБА_1 14.03.2018 року, яке дійсне до 01.04.2020 року, предявник якого є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

У підготовчому засіданні 12.10.2018 року судом зясовувалося у позивача щодо наявності інших доказів або підстав для обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судових витрат, однак позивач наполягав виключно на підставі наявного у нього посвідчення.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тобто законодавець повязує можливість звільнення позивача від сплати інших судових витрат, окрім судового збору, саме з оцінкою судом майнового стану сторони, а спеціальні норми законодавства, що регулюють правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, зокрема, ст. ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, регламентують пільги тільки щодо сплати судового збору осіб з інвалідністю I та II груп, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, або ж відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Разом з тим, фізична особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від сплати судових витрат, в силу приписів ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судових витрат у певному розмірі, в тому числі, довідку про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо.

Однак, на момент розгляду клопотання про звільнення від сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, позивач не зазначив розміру належних до оплати витрат на проведення експертизи, а також не вказав доводи щодо неможливості внаслідок скрутного майнового стану їх сплатити та не надав докази, що підтверджують скрутний майновий стан.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобовязання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зважаючи, що для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Ухвалою суду від 12.10.2018 року постановлено внести виправлення у резолютивну частину ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2018 року (вступна та резолютивна частини), згідно з якою задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, а саме рахувати правильною дату внесення відомостей про кримінальне правопорушення № 0000495 до Єдиного реєстру досудових розслідувань - «13.03.2014 року».

Керуючись ст. ст. 103, 104, 252, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи - задовольнити.

Призначити по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи є дії/бездіяльність Ужгородської місцевої прокуратури, прокуратури Закарпатської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0000495, що досліджується за цивільною справою, психотравмуючою для ОСОБА_1, який набув статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні?

2 Якщо так, то чи завдані ОСОБА_1, який набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000495, фізичні, душевні страждання (моральна шкода) внаслідок незаконних дій або бездіяльності Ужгородської місцевої прокуратури, прокуратури Закарпатської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0000495, що досліджується за цивільною справою? Яка інтенсивність, глибина та тривалість страждань?

3. Якщо так, в чому саме полягають моральні страждання в юридично визначених обставинах?

4. Якщо так, чи наявний причинний звязок між ситуацією в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2013 року за № 0000495, що досліджується за цивільною справою, спричинення шкоди та фізичними, душевними стражданнями ОСОБА_1, який набув статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні?

5. Який можливий розмір компенсації моральної шкоди за завдані страждання?

Проведення експертизи доручити Київській незалежній судово-експертній установі, що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, буд. 21, 4 поверх, м. Київ, 04053, в розпорядження якої разом з ухвалою суду, направити матеріали цивільної справи № 308/7980/18.

Позивачу ОСОБА_5 забезпечити свою явку до Київської незалежної судово-експертної установи для проведення експертизи.

Експертизу провести до 12 січня 2019 року.

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від оплати судових витрат за проведення судової психологічної експертизи.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Встановити позивачу ОСОБА_1 для оплати судової експертизи тридцятиденний строк з дня отримання позивачем рахунку для оплати її вартості.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 135 ЦПК України у разі несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі скасувати раніше постановлену ухвалу про призначення експертизи.

Попередити експертів, які будуть проводити призначену судом експертизу, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Розяснити учасникам справи, що згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Дану ухвалу направити особі, якій доручено проведення експертизи, та учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Дата складення повного тексту ухвали 16 жовтня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик