Провадження № 4-с/359/55/2018
У Х В А Л А

Іменем України

" 12 " грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі представника заявника - ОСОБА_1,

представника Департаменту

державної виконавчої служби - Дармограй М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявський Олександр Анатолійович, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, стягувач ОСОБА_5, на дії старшого державного виконавця про скасування розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив суд: - визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. при виконання виконавчого провадження ВП № 52592820 в частині обчислення ним заборгованості по аліментам та складення ним розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року від 14.08.2018 року № 20.1.5252820/3; - скасувати розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018року від 14.08.2018 року № 20.1.5252820/3, обчислений та складений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. при виконанні виконавчого провадження ВП № 52592820( а.с.1-6).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у провадженні ВПВР департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 52592820 щодо примусового виконання виконавчого листа від 30.09.2016 року за № 2/359/363/2016, виданого на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що 22.08.2018 року, на його неодноразові звернення у період з травня по серпень, рекомендованим листом отримав розрахунок заборгованості 52592820/3 від 14.08.2018 за вих.. № 20.1/5252820/3, згідно якого сума заборгованості по аліментам станом на 30.06.2018 року становить суму 565 874,24 грн., який проведений з урахуванням сум попереднього розрахунку заборгованості згідно довідки від 16.02.2018 за № 5288, виданої Бориспільським МРВ ДВС ГТУЮ станом на 01.01.2017. Вважає, що дії державного виконавця по проведенню даного розрахунку є незаконними, а даний розрахунок підлягає скасуванню. Вказує, що після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та довідки-розрахунку суми аліментів за період з 09.11.2015 по 31.12.2016, ним добровільно та негайно було сплачено з 29.12.2016 по 27.01.2017 аліменти у загальній сумі 32280,28 гривень., та в подальшому сплачував кошти на картковий рахунок ОСОБА_5, та не ухилявся від виконання рішення суду. 06.12.2017 р. Бориспільським міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 було надано відповідь про погашення за вказаний вище період заборгованості у повному обсязі. 16.02.2018 р. за № 5288 головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Вовк А.В. було складено довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 09.11.2015 по 01.01.2017, з посиланням на декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015, 2016 роки, відповідно до якої заборгованість по аліментах складає 550 062,07 грн. Однак вважає, що розрахунок державного виконавця не відповідає вимогам діючого законодавства. Не погоджуючись з даним розрахунком, звернувся з відповідною скаргою до суду.

Зазначає, що старшим державним виконавцем Валявським О.А. було порушено вимоги законодавства, які регулюють порядок обчислення заборгованості по аліментам і використано дані за довідкою-розрахунком, яка є недійсною, виходячи з приписів ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» та загальні норми, які визначають, який саме дохід враховується при обчисленні аліментів. Так, довідка-розрахунок від 16.02.2018 р. була дійсною тільки до 16.03.2018р. і не може бути врахована при обчисленні заборгованості по аліментам, інших довідок про розрахунок чи розрахунків по 14.08.2018 р. проведено не було. Крім того, в оскаржуваному розрахунку згідно додатку у графі «сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження» державний виконавець не зазначив розмір попередньої заборгованості, що виключає законність її врахування при обчисленні заборгованості в цілому. Також вказує, що державний виконавець при здійсненні розрахунку зобов'язаний був враховувати виключно ті дані про доходи, які вказані у розділі 11 декларації про майно «Доходи, у тому числі подарунки». Натомість, всупереч вимогам закону нарахував аліменти на грошові активи, вказані у розділі 12 декларації «Грошові активи», що за своїм визначенням належать не лише до різних розділів декларування, а й за своєю правовою природою не є доходами в розумінні вимог ст.195 СК України та Постанови КМУ від 26 лютого 1993р. № 146. Згідно Роз'яснень щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених Рішенням НАПЗК від 11.08.2016 р. № 3, валютні грошові кошти, вказані у розділі 12 «Грошові активи» не є доходом, з якого стягуються аліменти. Виконавцем не було враховано, що єдиною підставою для зарахування аліментів на зазначені валютні грошові активи є одночасне їх відображення у розділі 11 «Доходи, в тому числі подарунки». Вважає, що державним виконавцем допущено грубе порушення ЗУ «Про виконавче провадження» щодо перевірки законності та об'єктивності даних доходів його як боржника, відрахування аліментних платежів та складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 14.08.2018 р.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Дармограй М.В. заперечувала щодо задоволення скарги та просила відмовити у її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень до суду не надходило.

Неявка сторони виконавчого провадження, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду скарги, у відповідності до ч.2 ст. 450 ЦПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.06.2016 року, 30.09.2016 року видано виконавчий лист № 2/359/363/2016, 359/10588/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2015 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.50,51 т.1 ).

10.10.2016 року постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Туровець Д.П. відкрито виконавче провадження № 52592820 про примусове виконання виконавчого листа № 2/359/363 виданого 30.09.2016(а.с.7 т.1).

Судом встановлено, що з часу отримання копії постанови про відкриття провадження боржник ОСОБА_3 здійснював оплату аліментів на відповідні рахунки.

05.04.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. прийнято виконавче провадження №52592820 з примусового виконання виконавчого листа № 2/359/263 виданого 30.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини починаючи з 09.11.2015 р., для подальшого виконання( а.с.8 т.1).

14.08.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. складено розрахунок заборгованості №20.1/52592820/3 зі сплати аліментів за період з 01.01.2017 р. по 30.06.2018 р., за змістом якої заборгованість по аліментам станом на 30.06.2018 становить 565 874,24 гривень (а.с.19 т.1).

Як вбачається зі змісту довідки, до вказаної загальної суми заборгованості боргу за аліментами входить, зокрема: сума в розмірі 568 580,62 грн.( сума заборгованості станом на 01.01.2017 р. згідно довідки № 5288 від 16.02.2018р, виданої Бориспільським МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області).

Вказаний розрахунок заборгованості боржник ОСОБА_3 отримав рекомендованим листом 22.08.2018 року (а.с. 20-22 т.1).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

У відповідності до ч.ч. 4, 13 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5від 02.04.2012року,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №489/20802, виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

-звіту про здійснені відрахування та виплати;

-квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

-заяв та (або) розписок стягувача;

-інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

-інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З досліджених матеріалів виконавчого провадження в становлено, що державним виконавцем проведено оскаржуваний розрахунок з посиланням на довідку-розрахунок від 16.02.2018 року за №5288, яка дійсна протягом одного місяця з дня її видачі і не може бути врахована при обчисленні заборгованості по аліментам.

Також встановлено, що в оскаржуваному розрахунку згідно додатку 15 у графі «сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження» державним виконавцем не зазначено розміру попередньої заборгованості.( а.с. 1,2 т.2)

Дослідженням довідки-розрахунку заборгованості № 5288 від 16.02.2018 року( а.с.84, 90,91 т.1) встановлено, що в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року, а саме: затвердженого постановою КМУ «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», включено не передбачені Переліком суми так званих грошових активів.

Так, відповідно до «Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3(із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року № 18, від 30.09.2016 року № 57 та від 03.11.2016 № 106), відповідно до пункту 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються грошові активи, наявні у суб'єкта декларування та членів його сім'ї на останній день звітного періоду. Під грошовими активами розуміються:

-готівкові кошти;

-кошти, розміщені на банківських рахунках (незалежно від типу рахунків та дати їх відкриття);

-внески до кредитних спілок;

-внески до інших небанківських фінансових установ, у тому числі до інститутів спільного інвестування (у декларації необхідно зазначити тип такої установи). Відповідно до Закону України «Про інститути спільного інвестування» такими інститутами є корпоративні та пайові фонди;

-кошти, які суб'єкт декларування та члени його сім'ї позичили одне одному або які вони позичили третім особам (тобто кошти, стосовно яких суб'єкт декларування або член його сім'ї є позикодавцем);

-активи у дорогоцінних (банківських) металах, які зберігаються в банківській установі або в іншому місці;

-інші активи (у декларації необхідно зазначити, які саме активи).

З наведеного слід дійти висновку, що валютні кошти, зазначені боржником ОСОБА_3 у розділі 12 «Грошові активи» Деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період 2015,2016 років (а.с.33-50 т.2), не є доходом, з якого стягуються аліменти.

Так, державним виконавцем не враховано, що в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, яка подавалась боржником ОСОБА_3 у 2016 році (а.с.33-38) не було передбачено такого розділу як «Грошові активи», присутнього в поданій ним Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік (а.с.39-45).

Суд звертає увагу, що відповідно до розділу 12 «Грошові активи» Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.43) суб'єкт декларування повинен задекларувати: готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спідок та інших небанківських фінансових установ, у тому числі до інститутів спільного інвестування, кошти, позичені суб'єктом декларування або членом його сім'ї третім особам, активи у дорогоцінних (банківських) металах, інше.

Таким чином, з 2016 року декларування підлягають, зокрема готівкові кошти суб'єкта декларування, при цьому час набуття у власність таких коштів декларуванню не підлягав.

Наведене свідчить про те, що, державні виконавці, без будь-яких належних і допустимих підстав, включили у розрахунок заборгованості по аліментам нарахований борг по аліментам за 2016 рік в сумі 568 580,62 грн. з урахуванням зазначених в декларації ОСОБА_3 «грошових активів»: готівкових коштів в 27300 євро, 187000грн., 2500 доларів США (т1 а.с.19-20, 90-91 т.2 а.с.44),- хоч докази того, що ці кошти були одержані платником аліментів в якості доходу в 2016 році, відсутні.

Таким чином, старшим державним виконавцем було порушено вимоги законодавства, які регулюють порядок обчислення заборгованості по аліментам, і використанні дані за довідкою-розрахунком, яка є недійсною.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що дії старшого державного виконавця слід визнати неправомірними та скасувати, складений з порушенням норм чинного законодавства, розрахунок заборгованості по аліментам від 14.08.2018 року № 20.1.5252820/3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259,260,261,450,451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського Олександра Анатолійовича при виконанні виконавчого провадження ВП №52592820 в частині обчислення ним заборгованості по аліментам та складенні розрахунку заборгованості по аліментах за період з 01.01.2017 по 20.06.2018 року від 14.08.2018 року №20.1.5252820/3.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах за період з -1.01.2017 по 30.06.2018 від 14.08.2018 року №20.1.5252820/3, обчислений та складений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським Олександром Анатолійовичем при виконанні виконавчого провадження ВП №52592820.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2018 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів