печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді Литвинової І.В.

при секретарі Чепізі Є.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Супрун О. В., ОСОБА_3,

представник третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», ОСОБА_8, треті особи приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик Микола Васильович, ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно, скасування заходів забезпечення позову та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю та передано судді Васильєвій Н. П., для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_6 як спадкоємцем за законом так і не було отримано свідоцтва про право на спадщину, чим порушується його право, враховуючи, що його батько - померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 за життя був підприємцем і засновником багатьох комерційних підприємств, від господарської діяльності яких отримував грошові кошти, у тому числі у розмірі 650 000 доларів США, що знаходяться на зберіганні у сейфовій ячейці НОМЕР_1 в сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та 1 850 000 доларів США.

Позивач просила визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 майна, що входить до спадкової маси майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_11, скасувати заходи забезпечення позову, накладених ухвалами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня та 10 червня 2016 року у справі № 200/7849/16-ц, та від 22 вересня 2016 року у справі № 200/16143/16-ц, на майно ОСОБА_11, зобов'язати відповідача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» видати їй як законному представнику ОСОБА_6 грошові кошти /а. с. 50-52/:

- 325 000 доларів США, що знаходяться на зберіганні у сейфовій ячейці НОМЕР_1 у сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро», згідно з договором № 83-2014 від 11 вересня 2014 року та додатковою угодою до нього № 4-2015 від 04 вересня 2015 року, укладеним ОСОБА_11 та банком;

- 925 000 доларів США, які знаходяться на рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім'я ОСОБА_11 28 липня 2014 року.

Ухвалою судді від 03 серпня 2017 року у справі відкрито провадження та призначено у справі судове засідання /а. с. 78/.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 29 вересня 2017 року № 522, у зв'язку із перебуванням судді Васильєвої Н. В. на лікарняному, здійснено повторний автоматизований розподіл справи, та на підставі відповідного протоколу - передано судді Литвиновій І. В. /а. с. 84, 85-87/.

На підставі норми пункту 9 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15 грудня 2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, відмовлено у задоволенні усного клопотання представника позивача про витребування копії спадкової справи /а. с. 154/.

У підготовчому судовому засіданні 06 червня 2018 року представник відповідача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та представник відповідача ОСОБА_8 подали суду відзиви на позовну заяву /а. с. 162-165, 168-170/.

02 липня 2018 року до суду від третьої особи у справі призваного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М. В. засобами поштового зв'язку надійшла заява про розгляд справи без його участі, вказав, що проти заяви не має жодних заперечень /а. с. 182/.

Ухвалою від 04 вересня 2018 року суд, на місці, без виходу до нарадчої кімнати, постановив залучити до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_10 за клопотанням її представника, поданого у підготовчому судовому засіданні 16 квітня 2018 року /а. с. 132-134, 201/.

У підготовчому судовому засіданні 04 вересня 2018 року суд, на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання, відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до розгляду інших справ, у зв'язку із необґрунтованістю заявленого клопотання та відсутністю підтверджуючих доказів /а. с. 202, 228/.

04 вересня 2018 року ухвалою судді закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /а. с. 203-204/.

Засобами поштового зв'язку від представника третьої особи ОСОБА_10 24 вересня 2018 року до суду надійшли пояснення на позов /а. с. 208-209/.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» Супрун О. В. заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що банк є неналежним відповідачем у справі.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_3 також заперечував проти позову, вважаючи позов безпідставним.

Від третьої особи ОСОБА_10 - представник ОСОБА_4 заперечувала проти позову, посилаючись на його необґрунтованість, і просила відмовити у його задоволенні.

Третя особа у справі приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик М. В. у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про судове засідання, до суду неодноразово надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши обґрунтування та заперечення представників сторін, думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Позивач є законним представником свого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_11, про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 14 серпня 2007 року за актовим записом 712 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції /а. с. 61/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 у віці 55 років помер, за фактом чого, згідно з актовим записом № 661, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції /а. с. 60/.

Як стверджує позивач, вона та ОСОБА_11 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації з 2005 року, за час яких і народився спільний син ОСОБА_6.

Відповідно до Витягу з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44848271 від 22 серпня 2016 року, 22 грудня 2015 року третя особа у справі - приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик М. В. завів спадкову справу № 51/2015 (№ у Реєстрі 58403494) за заявою доньки ОСОБА_11, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2, - відповідача у справі ОСОБА_8 /а. с. 63, 65, 66/.

Того ж дня, 22 грудня 2015 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Іщика М. В. із заявою як законний представник неповнолітнього ОСОБА_6, в інтересах останнього, з метою отримання свідоцтв про право на спадщину /а. с. 67/.

І позивач, і відповідач ОСОБА_8 вказали у своїх заявах про прийняття спадщини про те, що спадкоємцями ОСОБА_11 є його батьки: ОСОБА_13 й ОСОБА_14.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2016 року у справі № 200/7849/16-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_15, ОСОБА_11 про стягнення боргу вирішено заяву ОСОБА_10 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_11, котра набрала законної сили 01 грудня 2016 року, відповідно до відомостей оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень (№ 57545557), у тому числі на грошові кошти /а. с. 68-71/.

Також у межах справи № 200/7849/16-ц ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2016 року накладено арешт на грошові кошти у розмірі 650 000 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці НОМЕР_1 в сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору № 83-2014 від 11 вересня 2014 року та додаткової угоди до нього № 4-2015 від 04 вересня 2015 року, укладеного ОСОБА_11 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та заборонити ОСОБА_11 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вилучення вказаних коштів (№ 58230503) /а. с. 64, 72-73/.

У справі № 200/16143/16-ц, що перебувала у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалою судді від 22 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_12 до ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення боргу, накладено арешт на все нерухоме майно, яке належало ОСОБА_11 на праві власності на час смерті та є спадковою масою спадщини, яка відкрилася після його смерті, у тому числі накладено арешт на грошові кошти у розмірі 650 000 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці НОМЕР_1 в сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору № 83-2014 від 11 вересня 2014 року та додаткової угоди до нього № 4-2015 від 04 вересня 2015 року, укладеного ОСОБА_11 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», та грошові кошти (у Єдиному реєстрі судових рішень № 65931570) /а. с. 74-76/.

19 травня 2017 року позивач як законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 повторно звернулася до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Іщика М. В. - третя особа у справі, для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте приватним нотаріусом Іщиком М. В. надано письмову відповідь від 23 червня 2017 року про те, що видача затримується до часу зняття арешту з майна, що входить до спадкової маси, яка залишилася після померлого ОСОБА_11

Згідно з договором банківського строкового вкладу НОМЕР_3 «Універсальний» від 28 липня 2014 року, ОСОБА_11 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» уклали вказаний договір, відповідно до п. 1.2 якого вкладник перераховує грошові кошти у сумі, передбаченій п. 1.6 на вкладний рахунок, а банк приймає вклад і зобов'язується виплатити вкладникові суму вкладу у розмірі 1 850 000 доларів США і проценти на вклад на умовах та у порядку, встановлених цим договором, а саме строком на один місяць, до 28 серпня 2014 року, під 7 % річних, з виплатою у кінці строку /а. с. 62/.

Так, згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52654974 від 23 червня 2017 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 90403401 від 23 червня 2017 року, сформованих перед вчиненням нотаріальних дій - видачею свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме та рухоме майно зазначене у заяві, отримано відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявне публічне обтяження - арешт рухомого майна, зареєстрованого 18 травня 2016 року № 15823343, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (№ 51131731 від 17 травня 2016 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області Марінеско А. В.), та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження в спеціальному розділі за № 14554032 - арешт всього нерухомого майна, накладений постановою 18 травня 2016 року Марінеско А. В. Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області /а. с. 56/.

Разом з тим, з довідки від 13 квітня 2018 року, за підписом Начальника розрахунково-операційного центру ПАТ «Банк Кредит Дніпро» Стрехо О. О., вбачається, що депозитний рахунок НОМЕР_3 «Універсальний» від 28 липня 2014 року клієнта ОСОБА_11 закритий 05 серпня 2014 року, кошти станом на момент закриття відсутні, оскільки були списані для погашення заборгованості за кредитними договорами, згідно з випискою по рахунку /а. с. 166, 167/.

Тобто рахунок НОМЕР_3 «Універсальний» від 28 липня 2014 року клієнта ОСОБА_11 закритий 05 серпня 2014 року ще за життя останнього - кошти станом на момент закриття відсутні, оскільки були списані для погашення заборгованості за кредитними договорами.

Відповідач ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не визнавши позов, вказав у своєму відзиві, що 17 червня 2016 року на адресу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» надійшла ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/7849/16-ц про забезпечення позову шляхом

накладення арешту на грошові кошти у розмірі 650 000 доларів США, які знаходяться у сейфовій ячейці НОМЕР_1 в сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору № 83-2014 від 11 вересня 2014 року та додаткової угоди до нього № 4-2015 від 04 вересня 2015 року, та заборону ОСОБА_11 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вилучення вказаних коштів. Також 22 червня 2016 року, на адресу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» надійшла постанова про арешт коштів боржника, винесена старшим державним виконавцем Марінеско А.В. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області на підставі ухвали від 10 червня 2016 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/7849/16-ц для виконання.

Таким чином, до скасування зазначених арештів, вчиняти будь-які дії щодо вилучення грошових коштів у розмірі 650 000 доларів США, які знаходяться у сейфовій ячейці НОМЕР_1 в сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро», заборонено.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня та 10 червня 2016 року у справі № 200/7849/16-ц, та від 22 вересня 2016 року у справі № 200/16143/16-ц), судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. За частиною другою вказаної статті, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини четвертої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з частиною дев'ятою статті 153 ЦПК України (у редакції чинній на час постановлення ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня та 10 червня 2016 року у справі № 200/7849/16-ц, та від 22 вересня 2016 року у справі № 200/16143/16-ц), ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про забезпечення позову звертається до виконання негайно після внесення предмета застави в повному розмірі.

За приписами статті 129 Основного Закону України, одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Виконання відповідачем ухвал Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/7849/16-ц від 05 травня та від 10 червня 2016 року не дає підстав вважати, що банк порушив права позивача на отримання грошових коштів.

Суд вважає, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не є суб'єктом правовідносин щодо арешту зазначених грошових коштів, не вчиняв будь-яких дій, що можуть бути розцінені як порушення законних прав та інтересів позивача, не є заінтересованою стороною у даних правовідношеннях, відповідно, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не може відповідати за даними вимогами, тобто виступати відповідачем.

Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 року № 2, пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК [у редакції Закону чинній до набрання чинності Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року]. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 8).

Цивільний процесуальний кодекс України, як у редакції від 19 липня 2017 року на підставі Закону № 1982-VIII станом на день звернення до суду з позовом, так і у чинній на час постановлення рішення - за Законом № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду.

Стороною позивача протягом розгляду справи не було заявлено клопотання про заміну АТ «Банк Кредит Дніпро» на інший суб'єкт.

Окрім того, предметом позову є 1/2 частка грошових коштів, що знаходяться на зберіганні у сейфовій ячейці НОМЕР_1 у сейфі НОМЕР_2 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро», згідно з договором № 83-2014 від 11 вересня 2014 року та додатковою угодою до нього № 4-2015 від 04 вересня 2015 року, укладеним ОСОБА_11 та банком, а саме сума у розмірі 325 000 доларів США, та грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім'я ОСОБА_11 28 липня 2014 року - 925 000 доларів США.

Як вбачається із заяв про прийняття спадщини від 22 грудня 2015 року спадкоємцями спадкового майна першої черги, про що позивачеві було достовірно відомо, є батьки померлого 2015 року ОСОБА_11: ОСОБА_13 й ОСОБА_14, яких позивач не вказала в якості відповідачів і які мають право на отримання обов'язкової частки як непрацездатні батьки.

Судові рішення у справі 757/200/7949/16-ц від 05 травня, 10 червня 2016 року та № 200/16143/16-ц від 22 вересня 2016 року постановлено відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України у порядку статей 151-152, у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (15 грудня 2017 року).

Відповідно до норм редакції Закону, що була чинною на час постановлення, у тому числі на час звернення до суду з позовом [12 червня 2017 року], заходи забезпечення позову могли бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) могла звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, могла звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

За нормою чинної редакції Цивільного процесуального кодексу, згідно із Законом № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, а саме статті 158, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, також чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову суд вирішує суд під час ухвалення рішення суду, згідно з частиною першою статті 264 цього Кодексу.

З даних положень слідує, що вжиті судом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані тим же судом, що постановлював ухвалу про їх застосування або судом, який вирішує спір, в якому такі заходи вжиті, по суті.

Відтак помилковим є звернення з вимогою про скасування заходів забезпечення позову як позовною.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позову, тому задоволенню він не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати, а саме сплачений судовий збір, відшкодуванню стороні позивача не підлягає.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 55, 129, 129-1 Конституції України,

ст. ст. 1-16, 22, 242, 1241 Цивільного кодексу України,

ст. ст. 1-18, 59, 76-81, 95, 141, 158, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», ОСОБА_8, треті особи приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик Микола Васильович, ОСОБА_10 про визнання права власності на спадкове майно, скасування заходів забезпечення позову та зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова