РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Яковлева Д. О., за участі секретаря Лопати Н. О., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, після уточненій вимог якого просила суд стягнути з ОСОБА_2 кошти на утримання (аліменти) сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів заробітку відповідача (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 27 листопада 2016 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме грошові кошти у сумі 2258,45 грн.; допусти негайне виконання рішення суду у частці стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування заявлених та уточнених позовних вимог, позивач зазначила, що 22 вересня 2016 року у шлюбі з ОСОБА_2, нею було народжено сина ОСОБА_7. Оскільки подружнє життя не склалось, шлюбні відносини було припинено восени 2016 року та за рішенням суду від 20 листопада 2017 року шлюб було розірвано. З урахуванням того, що відповідач на утримання дитини надає кошти в недостатньому розмірі для забезпечення належного розвитку сина, та не надає коштів на її утримання взагалі, була вимушена звернутись до суду з цим позовом.

У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, з урахуванням уточнень (а. с. 52-58, 99-103).

В обґрунтування заперечень проти позову, висловлених у відзиві на позов, відповідач зазначив, що згоден та має змогу, виходячи зі свого матеріального стану, сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від заробітку (доходу). Зауважив на тому, що працює державним службовцем, має невелику заробітну плату, страждає бронхіальною астмою, через що періодично проходить стаціонарне лікування, та наразі (25 березня 2018 року) перебуває на лікуванні, у звязку з отриманням відкритого оскільчастого перелому правої руки, що обєктивно свідчить про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від доходу. З приводу вимоги щодо сплати аліментів, на утримання позивача, зазначив, що виходячи зі змісту норми ст. 182 СК України, їх нарахування та виплата можлива за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладених обставин повязаних зі станом здоровя та середнього розміру його фактичного доходу, вважав зазначену вимогу такою, що не підлягає задоволенню. Щодо вимоги про відшкодування додаткових витрат на утримання дитини, зауважив на тому, що визнає розмір витрат понесених позивачем у розмірі 1739,95 грн., інші витрати повязані з лікуванням дитини, вважає не обґрунтованими та недоведеними.

У судовому засіданні, представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов та з приводу заявлених вимог, підтримав позицію свого довірителя про часткове визнання заявлених вимог.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані під час судового розгляду письмові докази, судом встановлено наступне.

19 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №143 (а. с. 8). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Калиновська».

22 вересня 2016 року у подружжя ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7 (а. с. 9).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровськ від 20 листопада 2017 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 залишено дошлюбне прізвище «Комарницька» (а. с. 60-61).

Згідно з довідкою № 175443, наданої головою квартального комітету № 23, ОСОБА_5 проживає та зареєстрований разом з матірю ОСОБА_6 за адресою: вул. С. Перовської, 29, м. Дніпро (а. с. 10).

Відповідно до довідки наданої деканом Факультету міжнародної економіки ДНУ ім. Олеся Гончара, ОСОБА_6 є студентом третього курсу денної форми навчання цього вишу (а. с. 11).

Згідно з довідкою, наданою Апеляційним судом Дніпропетровської області, ОСОБА_2 працює в Апеляційному суді Дніпропетровської області на посаді розпорядника відділу служби судових розпорядників з 02 грудня 2015 року (а. с. 12).

Відповідно до довідки про доходи, наданої Апеляційним судом Дніпропетровської області, ОСОБА_2 за період з січня 2017 року по грудень 2017 року нарахована заробітна плата у розмірі 79809,73 грн., а за період січень-березень 2018 року 20282,24 грн. (а. с. 143, 144).

Згідно з виписками № 5459/14479, № 5721/15447 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_2 хворіє на бронхіальну астму третього ступеня, середньої тяжкості (а. с.121, 122).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, на батьків покладено обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, одним зі способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є присудження за рішенням суду коштів (аліменти) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як розяснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи надані суду довідки про розмір заробітної плати відповідача та довідки щодо його стану здоровя, вважаю за доцільне, з метою дотримання прав дитини на забезпечення гармонійного розвитку, та керуючись принципом виваженості та справедливості, визначити розмір аліментів, необхідний для утримання ОСОБА_5 у розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено і не оспорено відповідачем та обставина, що позивач навчається на денній формі, приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів щодо її працевлаштування або існування іншого доходу, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, враховуючи те, що відповідач працює, а також його стан здоровя. Будь-яких інших даних про наявність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, суду не надано.

Посилання відповідача на певні обставини особистого життя позивача щодо організації та проведення дозвілля, на думку суду, не можуть бути прийняті в обґрунтування заперечень необхідності надавати матеріальну допомогу на утримання позивача за визначених законом умов.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як розяснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК (2947-14) участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивачем подано до суду докази щодо понесених додаткових витрат на дитину, які складаються з витрат на ліки та одяг, в розмірі 4516,90 грн. Перелік медикаментів призначених лікарем, та призначення процедур зафіксовано в історії розвитку дитини (а. с. 17-39, 62-72, 73-76, 151).

Виходячи з того, що розмір додаткових витрат, понесених позивачем, підтверджений належними і допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також твердження відповідача з приводу недоцільності стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2258,45 грн. виходячи з того, що ним добровільно перераховувались аліменти на утримання дитини, не може бути прийнятим до уваги, оскільки питання щодо зарахування коштів, сплачених відповідачем на утримання дитини вирішується державним виконавцем, з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання цього судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112,113 СК України, ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Ширшова, 16/48) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Перовської, 29) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Ширшова, 16/48) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Перовської, 29) аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 23 листопада 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 22 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Ширшова, 16/48) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Перовської, 29) додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2258,45 грн. (дві тисячі двісті пятдесят вісім гривень 45 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ((реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Дніпро, вул. Ширшова, 16/48) на користь Держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено та підписано 20 липня 2018 року.

Суддя Д. О. Яковлев