Справа № 369/9283/17 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3083/18 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 20.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів Суханової Є.М.,Лівінського С.В.

Секретар - Шуляк Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ « Укрсоцбанк» , ОСОБА_4 , ТОВ «Левелз» , ОСОБА_2 від імені якої діють ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання правочину недійсним .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від

07 вересня 2017 року відкрито провадження у справі

Відповідач ОСОБА_2 , представником якої є/ ОСОБА_7, не погоджуючись з ухвалою про відкриття провадження у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення правил підсудності .

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на ту обставину , що суд першої інстанції невірно визначився з підсудністю даної справи . Відповідач просила скасувати ухвалу , направити справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 20 серпня 2018 року ( а.с.172-176 ) за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від апелянта не надходило. Заяв про причини неявки в судове засідання від апелянта до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи , що апелянт та інші особи , які приймають участь у справі, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи , про причини неявки сторони суд не повідомили , колегія суддів вважає , що неявка сторін спрямована на затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків розгляду справи визначених вимогами ЦПК , а тому вважати причини неявки сторін до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України( в редакції чинній на час постановлення ухвали ) позови до фізичних осіб пред"являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем їх перебування.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України ( в редакції чинній на час прийняття ухвали) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до вимог ст. 181 ЦК України до нерухомих речей ( нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об"єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як зазначено в узагальненні судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року , підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до частини 1 статті 114 ЦПК, що є спеціальною нормою стосовно статті 109 ЦПК, яка передбачає загальне правило подання позовів за зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача - фізичної особи, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Такий висновок підтверджується також роз'ясненнями, викладеними у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Сулу України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", у пунктах 41-43 Постанови Пленуму Вищого спеціаліщованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" та пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто наявні вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як видно з матеріалів справи , предметом спору є визнання недійсним правочину , зокрема , визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами . Предметом іпотеки є житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , та земельні ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 за цією ж адресою .

Правила виключної підсудності регулюються ст. 30 ЦПК України ( в редакції чинній з 15 грудня 2017 року , яка узгоджується із ст. 114 ЦПК України , яка діяла на час відкриття провадження у справі ) .

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності під час відкриття провадження у справі є безпідставними і необґрунтованими, оскільки в даному випадку діють правила виключної підсудності.

Суд першої інстанції вірно визначився із підсудністю , і відкриваючи провадження дотримався вимог процесуального права .

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те ,що дана справа , не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області ,є безпідставними , не грунтуються на вимогах закону , оскільки за загальними правилами підсудності позови що виникають з приводу нерухомого майна, пред"являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Інших доводів , які б спростували висновки суду першої інстанції , апеляційна скарга не містить , а тому підстави відповідно до ст. 378 ЦПК України для скасування ухвали відсутні .

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374, 375, 381 - 384 ЦПК України , колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення .

Ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2017 залишити без змін .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 24 серпня 2018 року .

Головуючий Судді