Справа № 581/583/18
Провадження № 2/581/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2018 року сел. ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення суду,-

в с т а н о в и в:

Сутність заявленої вимоги до суду

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивував тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 липня 2016 року з нього ухвалено стягувати щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 19 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що він виконує вказане судове рішення, і заборгованості не має. Однак, на даний час стан його здоровя погіршився, він потребує тривалого лікування, що призводить до додаткових витрат. Відповідачка на даний час має постійну роботу, достойну та стабільну заробітну плату, добрий стан здоровя і в змозі утримувати їхню дочку, яка користується пільгами дитини учасника бойових дій, а саме: безкоштовним харчуванням у шкільному закладі, безкоштовне відвідування оздоровчих майданчиків, право на безкоштовне санаторно-курортне лікування, у майбутньому право на безкоштовну вищу освіту Також, зауважив, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме для їхньої дочки, станом на 01 січня 2018 року складає 1860 грн., а сплата ним аліментів на сьогоднішній день становить від 1393 до 2181 грн., тому вважає, що більш доцільним у його випадку є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів, визначеного законом.

Позиція позивача, відповідача та його представника у даній справі

У судових засіданнях по даній справі позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та суду пояснив про те, що після прийняття ним участі в антитерористичній операції на сході України у 2016 році і повернення до цивільного життя, у нього значно погіршився стан здоровя: через хвороби хребта він періодично несе витрати на їх лікування, щороку, по декілька разів на рік, проходить амбулаторне та стаціонарне лікування в різних медичних закладах Сумської області, а тому вважав за необхідне з огляду на постійно загострені хвороби сплачувати аліменти на утримання їх спільної з відповідакчкою дочки у твердій грошовій сумі.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судових засіданнях по даній справі позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх, та пояснила суду про те, що на даний час хоча відповідачка і має постійну роботу, але отримує незначну заробітну плату, якої не вистачає на забезпечення потреб дитини на належному рівні. Окрім того, дочка часто хворіє, також на її утриманні перебуває непрацездатна мати, яка отримує пенсію у розмірі 1516 грн. 19 коп., та страждає від захворювання шкіри. У свою чергу, позивач працює, отримує заробітну плату у розмірі від 6000 грн. до 11000 грн., інших непрацездатних осіб на його утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти стягнуті рішенням суду у липні 2016 року, а надані позивачем докази про проходження ним періодичних лікувань від хвороб хребта не є беззаперечною підставою для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що дитина жодного разу за період навчання у навчальному закладі освіти не оздоровлювалася у таборах та закладах санаторного типу, а доходи позивача, в порівнянні з його матеріальним станом на 2016 рік, в декілька разів покращилися, а не зменшилися.

У судовому засіданні 10 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_2, зазначала про відсутність підстав для зменшення виплати аліментів, уточнила, що під час перебування з позивачем протягом шістнадцяти років у шлюбі він також страждав на болі у поперековому відділі хребта та ногах.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 02 жовтня 2018 року о 10 год. 40 хв. 02 жовтня 2018 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 10 жовтня 2018 року в звязку з подачею сторонами по справі додаткових доказів.

Установлені судом обставини даної справи

З 17 листопада 2007 року і по липень 2016 року сторони перебували у шлюбі. У шлюбі від позивача відповідачка народила дочку ОСОБА_4, 10 лютого 2008 року (а.с.6,8).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 липня 2016 року ухвалено стягувати щомісячно з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 19 липня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8, 51).

Позивач є працевлаштованою, працездатною особою, отримує щомісячний дохід більший від мінімальної заробітної плати, станом на серпень-жовтень 2018 року сплачував аліменти відповідачці у відсотку від заробітку. Зокрема, з довідки ТОВ «Завод Кобзаренка», вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює у даному товаристві малярем та отримує заробітну плату у розмірі від 6922 грн. до 11000 грн. (протягом лютого-липня 2018 року); з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі від 1393 грн. до 2181 грн., має статус ветерана війни-учасника бойових дій (а.с.5,7).

ОСОБА_4 вбачається з фотокопій виписок з медичної картки стаціонарного хворого та довідок виданих Липоводолинською ЦРЛ, ОСОБА_2 у період з 1 січні 2017 року по 27 січня 2017 року, з 26 жовтня 2017 року по 10 листопада 2017 року, з 22 лютого 2018 року по 07 березня 2018 року проходив лікування захворювань попереково-крижового відділу хребта з больовим синдромом; лікарями рекомендовано нагляд лікаря-невропатолога, медикаментозне лікування в амбулаторних та стаціонарних умовах. 03 березня 2018 року після проходження МРТ у відповідача виявлена грижа МПД С5-С6, рекомендовано використання препарату алфлутоп (а.с.9,10,11,12,13,14).

Відповідачка також є працевлаштованою, працездатною особою. Згідно з довідкою ТОВ «Агробізнес ТСК», відповідачка ОСОБА_3 працює у даному товаристві підсобним робітником та отримує заробітну плату у розмірі від 885 грн. до 6059 грн. (а.с.33).

Спільна дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та акту депутатів вищезазначеної сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно проживають без реєстрації в с. Берестівка по вул. Загребельна, 42 в господарстві ОСОБА_6 (а.с.41,42). Відповідно до довідки Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 309 від 11 вересня 2018 року, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Жукова), 27, Липоводолинського району Сумської області (а.с.18). Згідно з фотокопією пенсійного посвідчення серії ААС № 321362, довідки № 1010 від 26 вересня 2018 року та довідки МОЗ України Управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації ОКЗ СОКОД від 15 вересня 2017 року, ОСОБА_6 (мати відповідача) є пенсіонером за віком, отримує пенсійну виплату в розмірі 1516 грн. 19 коп. та має захворювання шкіри (а.с.36,37,39).

З довідки Липоводолинської центральної районної лікарні від 28 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 оглянута лікарем-невропатологом районної лікарні 28 вересня 2009 року та потребує лікування (а.с.48).

Згідно з розрахунковим чеком ФОП ОСОБА_7 від 09 березня 2018 року, наданим позивачем ОСОБА_2, останній одноразово 09 березня 2018 року витратив 1698 грн. на придбання препарату «Алфлутоп» (2 упаковки по 10 штук інєкцій) (а.с.44), інших розрахунків періодичних чи постійних витрат позивача за приписами, рецентами чи рекомендаціями лікарів з додаванням розрахункових документів про їх придбання позивачем, суду не надано.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обовязок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Положеннями частини 3 статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини.

Згідно з нормами ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. ст. 181, 192 СК України вбачається, що, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тому, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

За змістом ст. 192 ч.1 КК України погіршення стану здоровя платника аліментів, як підстава для зменшення розміру стягуваних аліментів, може бути застосована судом у випадку коли певні хвороби, інші значні відхилення від звичайного фізичного стану організму платника аліментів значно впливають на працездатність такої особи, призводять до встановлення інвалідностей різних груп пожиттєво або з періодичним їх підтвердженням або іншу часткову, стійку втрату працездатності тощо, чого позивачем у даній справі сукупністю поданих доказів не доведено. На думку суду, звичайне погіршення стану здоровя платника аліментів без вищевказаних обставин не може бути підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Також позивачем не наведено детальний розрахунок періодичних або постійних витрат на його лікування у звязку із погіршенням стану фізичного здоровя, з наданням підтверджуючих розрахунково-касових документів, а також те, як обрахована ним сума витрат на лікування співставляється та узгоджується із рівнем його доходів, покладаючи на нього значний фінансовий тягар, і одночасно впливаючи на розмір сплачуваних аліментів, а також коштів, що залишаються ОСОБА_2 після сплати останніх. Ненадання суду вищевказаних відомостей позбавило його можливості оцінити та зважити наскільки погіршення стану здоровя позивача і витрати на його лікування впливають на фінансові можливості останнього щомісячно виплачувати аліменти на утримання його дочки, нести витрати на власне утримання, і відповідно встановити чи є нагальна потреба у такому втручанні держави на повагу до сімейного життя дочки ОСОБА_2 і відповідачки у виді зменшення розміру стягуваних на дитину аліментів (такий обовязок суду випливає зі змісту ч.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Натомість, аналіз рівня доходів відповідача у порівнянні з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів (липень 2016 року) і по день розгляду даної справи в суді, свідчить про те, що раніше середньомісячний заробіток позивача дорівнював 3470 грн., а станом на жовтень 2018 року середньомісячний заробіток ОСОБА_2 складає 8795 грн. (а.с.7,51) При цьому, одноразові витрати позивача на лікування (придбання інєкцій) у березні 2018 року за рекомендацією лікаря-нейрохірурга склали 1698 грн. (а.с.12,44), інші утриманці за вищевказаний період у нього були відсутні (дитина теперішньої дружини позивача перебуває на утриманні самої матері).

З урахуванням цих обставин, суд дійшов висновку про те, що дійсний рівень доходів відповідача, з урахуванням установлених у даній справі витрат на лікування і власне утримання позивача істотно не впливає на майновий стан останнього й не може бути самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання його дочки з відсотку від заробітку на тверду грошову суму.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки з моменту ухвалення первісного рішення суду про стягнення аліментів з позивача у справі не відбулося суттєвих змін, які б свідчили про погіршення його матеріального стану, істотного погіршення його здоровя, яке призводить до значних витрат на лікування і неможливості утримувати доходи для сплати аліментів. Тому в задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Довід позивача про те, що ним більше ніж на 1000 грн. придбано різних ліків за рецептами та рекомендаціями лікарів, не може бути прийнято до уваги в якості належного та допустимого доказу таких витрат, оскільки вищевказаний розрахунок не містить даних про час придбання таких медпрепаратів, їх вірне найменування та їх дійсну вартість, щоб їх можна було б співставити із виписками з медичних закладів, де зазначено про необхідність їх застосування для лікування (а.с.9,10,11,12,13,14,59).

Вирішення питання про судові витрати у даній справі

Позивач у даній справі в силу наявного статусу учасника бойових дій є звільненим від плати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях та інших судових витрат, повязаних із розглядом питань щодо їх соціального захисту (п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч.2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»). Позивач не звільняється при розподілі судових витрат у даній цивільній справі від сплати судових витрат (крім, судового збору).

У даній справі відповідачка понесла 2000 грн. за надану професійну правничу допомогу, однак адвокатом ОСОБА_5 не надано суду детального розрахунку щодо виду, тривалості і змісту наданої правової допомоги, проте з огляду на підготовку представником відповідача заперечення на позов, збором письмових доказів до нього, сукупної активної участі у двох судових засіданнях адвоката ОСОБА_5 у даній справі загальною тривалістю одна година сорок хвилин по доведенню сутності заперечень та правової позиції сторони відповідача, ураховуючи нескладність даної справи (включаючи, зміст предмету доказування у ній), з огляду на співмірність цих витрат до предмету спору, обсяг наданих послуг, їх вищенаведену часткову обґрунтованість, заперечення відповідача щодо цих витрат, суд відповідно до ч.2-4 ст.138 ЦПК України вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, підлягає зменшенню до 1500 грн. (500 грн. складання заперечення на позов, 1000 грн. участь представника відповідача у судових засіданнях) (а.с.45-47,65), і саме такий розмір цих витрат підлягає стягненню з позивача на користь відповідача відповідно до ч.1, 2,ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про зменшення розміру аліментів відмовити в звязку з необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) частину понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. ОСОБА_3 в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Повне рішення суду складено 12 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д. В. Бутенко