Провадження №4-с/369/148/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Приватного Акціонерного товариства "Київобленерго" до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на дії державного виконавця Сорохтей Лесі Юріївни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_2 «Київобленерго» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою про визнання бездіяльності та дій державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити дії, заінтересовані особи: Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та ОСОБА_1.

Просив суд визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області ОСОБА_3 про повернення без прийняття до примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 р. набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з Боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат. Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення від 12.10.2018 р. без прийняття до примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 р. набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат. Зобовязати начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області скасувати повідомлення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 12.10.2018 року про повернення без прийняття до примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 р. набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягненн я з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судові витрати без прийняття до виконання та відкрити відповідне виконавче провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено судовий наказ , який станом на 15.01.2018 року набрав законної сили та 15.08.2018 року видано стягувачу.

Стягувачем 05.10.2018 року здійснено предявлення до примусового виконання до Києво-Святошинського ВДВС виконавчого документа судового наказу.

Станом на 22.11.2018 року засобами поштового звязку надійшло повідомлення до Києво-Святошинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» про надходження від Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомлення датоване від 12.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання через відсутність у виконавчому документів реєстраційного номер облікової картки платника податків та дати народження боржника.

Разом з тим , згідно з частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

На підставі вищенаведеного змушений був звернутись до суду із вказаною скаргою.

У судове засідання та його представник не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заявник направив до суду клопотання про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не направив.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не направив.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що Києво-Святошинським районним судом Київської області 23.12.2016 року видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з оржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» борг в сумі 12 925, 72 грн. та судовий збір в розмірі 689 грн. 00 коп.

Вказаний виконавчий документ 02.10.2018 року було направлено для примусового виконання до Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області.

Повідомленням державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3. від 12.10.2018 року повернуто виконавчий судовий наказ № 369/11980/16-ц, на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» ( відсутня дата народження боржника та реєстраційний номер облікової картки платника податків).

Повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2018 року ОСОБА_2 «Київобленерго» отримано 22.11.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зст.447Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обовязковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціє юта законами України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень Затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 2 п. 14 Інструкції, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції, вказується, при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня2016 року № 1404-VІІІ у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Виконавче провадження невідємна умова доступу громадянина до правосуддя, що не має самостійного характеру, оскільки без виконання судових рішень сама судова система не є ефективною.

У справі «Горнсбі проти Греції» [6] Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Окрім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, у пункті 3 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження може отримувати інформацію, в тому числі конфіденційну. Відповідно до закону державний виконавець може встановити дані, які ідентифікують особу, шляхом безоплатного отримання інформації.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Аналіз наведених норм матеріального закону дає підстави для висновку, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника, його реєстраційного номеру облікової картки платника податків не є безумовною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, оскільки такі дані можуть бути отримані виконавцем в ході здійснення виконавчих дій.

Згідно ч. 5ст. 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту ч. 2 статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що скарга в частині зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження підлягає задоволенню шляхом зобовязання державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 року набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.447-451ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Приватного Акціонерного товариства "Київобленерго" до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на дії державного виконавця Сорохтей Лесі Юріївни, третя особа: ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області ОСОБА_3 від 12.10.2018 р. про повернення без прийняття до примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 року набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення від 12.10.2018 р. без прийняття до примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 року набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат.

Зобовязати Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу (судового наказу від 23.12.2016 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/11980/16-ц, який станом на 15.01.2018 року набрав законної сили та 15.08.2018 р. видано стягувачу, термін предявлення до виконання 3 (три) роки) про стягнення з боржника заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію та судових витрат.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2018 року.

Суддя Пінкевич Н.С.