07.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/2306/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/2306/17
Номер провадження 2/205/566/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/2306/17 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 квітня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 грудня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння № 40 по вул. Простора в м. Дніпро. Спадкоємцем першої черги є його дружина ОСОБА_1.

Маючи намір прийняти спадщину ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, однак у прийнятті заяви нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та свідоцтва про смерть ОСОБА_3.

Зазначає, що рідний брат її чоловіка ОСОБА_2 незаконно вилучив оригінали документів на домоволодіння та зазначив, що спадщину буде оформлювати самостійно, з урахуванням інтересів позивача. ОСОБА_2 почав чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом заміни замків та незаконного її виселення.

Однак, строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України пропустила з поважних причин, оскільки знаходилася в тяжкому емоційно-психологічному стані після смерті чоловіка, перенесла тяжку тривалу нервову хворобу. Після цього не змогла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки нею було втрачено паспорт громадянина України.

На підставі вищевикладеного, просить визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити додаткового строку, тривалістю шість місяців, для подання до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого 02 грудня 2014 року та яка складається з ? частини домоволодіння № 40 по вул. Простора в м. Дніпро.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року витребувано від Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори відомості про документ, за яким 22 березня 2017 року нотаріусом встановлено особу громадянки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, якій було видано примірник постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2017 року № 855/02-31 по спадковій справі № 356/2015, відкритої після смерті ОСОБА_3, померлого 02.12.2014 року, зокрема: назва документа, серія, номер, дата його видачі, назва установи, яка видала документ.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, участі в судових дебатах не приймала. Про день, місце та час судового розгляду повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 міської ради - ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Від представника третьої особи: Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, 02 грудня 2014 року помер ОСОБА_3 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння № 40 по вул. Простора в м. Дніпро.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 1992 року (а.с. 8).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 28 квітня 2015 року звернувся його брат ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 356/2015 (а.с. 27 на звороті).

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 22 березня 2017 року звернулася його дружина ОСОБА_1 (а.с. 35).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 22 березня 2017 року відмовлено у прийнятті спадщини так як відсутні докази фактичного прийняття нею спадщини, тобто сумісна реєстрація разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 36).

Позивач в судовому засіданні пояснила, що причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є відсутність грошових коштів та те, що перенесла тяжку тривалу нервову хворобу, однак письмових доказів в підтвердження зазначених обставин суду не надано.

ОСОБА_1 в судовому засідання посилалася на те, що рідний брат її чоловіка ОСОБА_2 незаконно вилучив оригінали документів на домоволодіння та почав чинити їй перешкоди в користуванні власністю шляхом заміни замків та незаконного її виселення.

В підтвердження зазначених обставин надала:

- висновок від 21 січня 2015 року Ленінського РВ ДМУ ГУМС в Дніпропетровській області, відповідно до якого ОСОБА_1 звернулася з заявою від 17 січня 2015 року, в якій скаржиться на ОСОБА_2, котрий не повертає ключі від будинку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Простора, 40, а також документи на земельну ділянку та відмовляється їх повертати. З наданого висновку вбачається, що у звязку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю внесення відомостей відповідної інформації до ЄРДР заява направлена для розгляду в порядку ЗУ «Про звернення громадян» (а.с. 47).

- витяг з кримінального провадження № 0000231, з якого вбачається, що 21 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Ленінського РВ ДМУ ГУМС в Дніпропетровській області про те, що невстановлена особа в період часу з 04.12.2014 по 13.12.2014, знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Простора, 40, таємно шляхом вільного доступу заволоділа майном заявника (ЄО 1033) (а.с. 80).

В підтвердження обставин неможливості звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки нею було втрачено паспорт громадянина України ОСОБА_1 надала лист Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 від 20 грудня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення втраченого паспорту 06 грудня 2016 року, а також зазначено, що загублений в травні 2015 року (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на протязі останніх кількох місяців до смерті чоловіка ОСОБА_3 не проживала разом з ним, його похованням не займалася та після смерті спадкодавця ОСОБА_2 жодним чином не чинив перешкоди в користуванні спадковим майном, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті1269, частиною першою статті1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом наведеної статті поважними причинами пропуску строку для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

До посилань позивача як на поважність причини пропуску шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 02 грудня 2014 року через, відсутність паспорту громадянина України, суд ставиться критично і відхиляє їх, оскільки з моменту звернення до правоохоронних органів з заявою про викрадення паспорту - 21 січня 2015 року ОСОБА_1 мала можливість до спливу терміну звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 02 червня 2015 року, отримати новий паспорт, замість втраченого.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, поважності причин пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

За таких обставин суд не вважає наведені позивачем обставини поважними та такими, які б перешкоджали її своєчасному зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, тривалістю шість місяців, для подання до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого 02 грудня 2014 року та яка складається з ? частини домоволодіння № 40 по вул. Простора в м. Дніпро - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 листопада 2018 року.

Суддя Н.Г. Остапенко