Справа № 419/286/18
Провадження № 2/419/178/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.02.2015 року помер її батько ОСОБА_4, який за життя мешкав за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Совхозна, буд. 3. На момент смерті ОСОБА_4 мешкав за вищевказаною адресою разом з позивачем ОСОБА_1 та своєю дружиною (матірю позивача) ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21099, 1993 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1,

- автомобіль марки ВАЗ 21121, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2.

04.08.2015 року ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса.

При звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_5 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру було зясовано про наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавця, однак можливість отримати інформацію про наявні у Спадковому реєстрі заповітів відсутня, оскільки місцем зберігання заповітів є тимчасово окупована територія України (АР Крим), та тимчасово непідконтрольна українській владі територія Луганської області (м. Луганськ).

У звязку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити (а.с.22).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новаойдарського району Луганської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за настуних підстав.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 16.02.2015 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 461124 (а.с.12), який за життя мешкав за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Бахмутівка, вул. Совхозна, буд. 3.

Факт того, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, який помер 16.02.2015 року, підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №349469 (а.с.19), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД №330888 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21099, 1993 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 139480 від 24.03.2006 року (а.с.10),

- автомобіль марки ВАЗ 21121, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВВС № 062258 від 29.11.2007 року (а.с.11).

04.08.2015 року ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса (а.с.16).

ОСОБА_7 04.08.2015 року відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, заяву зареєстровано в реєстрі за №14 (а.с.14).

При звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_5 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено (а.с.15) у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру було зясовано про наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавця, однак можливість отримати інформацію про наявні у Спадковому реєстрі заповітів відсутня, оскільки місцем зберігання заповітів є тимчасово окупована територія України (АР Крим), та тимчасово непідконтрольна українській владі територія Луганської області (м.Луганськ).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року. Так, відповідно до п. 23 Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом автомобіля марки ВАЗ 21099, 1993 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке зареєстроване за ОСОБА_4, померлим 16 лютого 2015 року, а саме на автомобіль марки ВАЗ 21121, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, судом встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль (а.с.11) у графі "Особливі відмітки" містить позначку "Акт прийм. перед. ТЗ НДЦ151611 29.11.2007; відчуж заборонено - Кредит банк Русский стандарт". З матеріалів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та досліджених під час судового розгляду, не вбачається, що право власності на автомобіль марки ВАЗ 21121, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, належить померлому ОСОБА_4 Так, зокрема, на підтвердження своїх доводів позивачем не надано: витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо відсутності арешту, накладеного на даний автомобіль; інформації, наданої установою банку про повне погашення кредитних зобов'язань; а також суду не надано відповідного кредитного договору за даною угодою. З вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано доказів на підтвердження права власності ОСОБА_4, котрий помер 16.02.2015 року, на автомобіль ВАЗ 21121, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в зазначеній частині.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. №, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, померлому 16 лютого 2015 року, а саме на автомобіль марки ВАЗ 21099, 1993 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова