Провадження № 2/679/339/2018
Справа № 679/661/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
10 жовтня 2018 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Василюк Л.С.,
номер справи 679/661/2018,
учасники справи:
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, Нетішинський міський сектор Управління ДМС України в Хмельницькій області,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, Нетішинський міський сектор Управління ДМС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
за участю представника позивача ОСОБА_3,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, Нетішинський міський сектор Управління ДМС України в Хмельницькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 13 вересня 2018 року останній подав заяву про зміну підстав позову.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23 листопада 2007 року вона разом з членами своєї сімї: чоловіком ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5, є власниками по 1/3 частини квартири №128, що знаходиться в будинку №7 по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області, на праві приватної спільної сумісної власності.
Позивачка вказала, що за даною адресою також був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який вибув більше десяти років тому зі спірної квартири до іншого місця проживання, за місцем своєї реєстрації не проживає, немає в квартирі своїх особистих речей, не сплачує комунальні платежі, тим самим позивачці спричиняє матеріальні труднощі, оскільки вона змушена сплачувати за нього квартирну плату.
За вказаних обставин, позивач, у відповідності до вимог ст.ст. 316, 317, 319, 391,405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №128, що знаходиться в будинку №7 по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області.
У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Будь-які інші процесуальні дії у справі судом не проводилися.
Позивач в судове засідання не зявилася, представник останньої в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечував, щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про те, що він позов визнає та просить справу розглядати без його участі.
Представники третіх осіб в судове засідання не зявились. Представник Виконавчого комітету Нетішинської міської ради надіслав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Представник Нетішинського міського сектору Управління ДМС України в Хмельницькій області також надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, при цьому не заперечували проти задоволення позову.
Будь-яких інших заяв до суду від учасників справи не надходило.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником 1/3 частини квартири №128, що знаходиться в будинку № 7 по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2007 року. Згідно даного свідоцтва співвласниками вказаної квартири є також ОСОБА_5 та ОСОБА_4О.(а.с.9)
Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області №5294 від 23 травня 2018 року, у спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Згідно акту №16 від 13 серпня 2018 року ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає, в квартирі не має його особистих речей понад десять років (а.с.51).
Вказуючи на порушення своїх прав - вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм житлом, позивач звернулася до суду за захистом таких прав з вказаним позовом.
Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами щодо права користування житловим приміщення, регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що визначено ст. 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У пунктах 34, 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Таким законом не може бути ЖК Української РСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення ст. 405 ЦК України. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК Української РСР застосуванню не підлягають.
Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не проживає в квартирі №128, що знаходиться в будинку № 7 по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області без поважних причин більше року, визнання відповідачем позову та підтвердження останнім факту його не проживання у вказаній квартирі, суд вважає, що є підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, оскільки остання такий сплатила при зверненні до суду, що підтверджується даними платіжного документу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-268, 273, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, Нетішинський міський сектор Управління ДМС України в Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №128, що знаходиться в будинку №7 по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2018 року.
Суддя О.М.Гавриленко