АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1309/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Василенко Л.І., Вініченка Б.Б.,

за участю секретаря: Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Шиповича В.В., у справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби (ДВС) Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Крижевського Олександра Анатолійовича про повернення виконавчого документа стягувачу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася до суду з скаргою на постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Крижевського О.А. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги мотивував тим, що Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист на виконання рішення суду по справі №711/10719/15-ц про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 коштів у сумі 82 570 грн. 01 коп.

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження, але стягнення з боржника не проводилось.

15 лютого 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з відсутністю майна у боржника на яке може бути звернено стягнення.

У зв'язку з чим вважає дії державного виконавця протиправними та просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Крижевського О.А. від 15 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа стягувану, а виконавчий лист повернути у Черкаський районний відділ ДВС для подальшого виконання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Крижевського О.А. від 15 лютого.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Черкаський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, не погоджуючись з вказаною ухвалою, оскаржив її в апеляційному порядку з посиланням на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що державний виконавець діяв відповідно до діючого законодавства та в межах своїх повноважень. Крім того зазначає, що судом порушено строки розгляду скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначає, що державний виконавець не виконав у повній мірі свої обов'язки щодо виконання судового рішення про стягнення коштів з боржника.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/711/311/16, що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 05 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 82 570 грн. 01 коп.

15 лютого 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.(а.с. 5).

Не погоджуючись з даною постановою 01 березня 2018 року ОСОБА_5 звернувся з скаргою до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яка залишена без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону передбачено, що виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що орган ДВС не виконав усі передбачені законом необхідні дії по виконавчому провадженню ВП №51613232. В порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону "Про виконавче провадження", не провів перевірку майнового стану боржника у 10-денний термін з дня відкриття виконавчого провадження, не перевірив наявність його рахунків нерухомого і рухомого майна у відповідні терміни.

Згідно з довідкою ТОВ «Гросдорф» боржник ОСОБА_7 з 19 січня 2018 року і по теперішній час працює на посаді водія.

Крім того відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржник є власником житлового будинку, з будівлями та спорудами за адресою: вул. Совєтська, буд. 94 а, м. Кремінна, Луганської області.

Отже необхідно дійти до висновку, що органи ДВС не вжили всіх необхідних заходів для примусового виконання рішення суду. Тому районний суд обґрунтовано визнав бездіяльність виконавця в цій частині неправомірною.

За таких обставин та враховуючи вимогу закону про обов'язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України), суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на порушення судом строків розгляду скарги є безпідставним, оскільки відповідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2018 року.

Судді