Номер провадження: 22-ц/785/3936/18
Номер справи місцевого суду: 498/653/17
Головуючий у першій інстанції Ткачук О. Л.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Бєляєвої А.О.

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа на боці позивача ОСОБА_4

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості і пені за прострочення сплати аліментів та аліментів на час навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 січня 2018 року (суддя Ткачук О.Л.)

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості і пені за прострочення сплати аліментів та аліментів на час навчання, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20.05.2003 року. Від вказаного шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, який зареєстровано 29.04.2015 року.

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 квітня 2000 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 14.04.2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На підставі постанови суду був виданий виконавчий лист.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 20 серпня 2012 року, змінений визначений постановою суду розмір аліментів, а саме стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Рішення суду набрало законної сили. Також на підставі рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у ВДВС Великомихайлівського РУЮ Одеської області.

Позивачка зазначила, що відповідач на протязі 2010-2017 років аліменти на доньку до її повноліття та на час навчання сплачував несвоєчасно та з його вини виникала заборгованість зі сплати аліментів, а оскільки він є працездатним і мав можливість їх своєчасно сплачувати, усвідомлено та навмисно не сплачував вказані аліменти.

Також позивачка зазначила, що дочка навчається на філологічному факультеті денної форми навчання Придністровського державного університету ім. Т.Г. Шевченка (місто Тирасполь Республіки Молдова) зі строком закінчення навчання по липень 2018 року, а наявні у позивачки доходи не можуть покрити необхідні для дочки витрати на придбання засобів до навчання, одягу, взуття та предметів першої необхідності, а також оплати навчання, проживання у місті Тирасполі та проїзду з місця проживання до місця навчання.

Вважає, що оскільки дочка проживає з нею і перебуває на її утриманні, то вона у зв'язку з продовженням навчання дочки потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати, оскільки є працездатним і має задовільний стан здоров'я.

На підставі вищевикладеного, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття за період з 01 квітня 2010 року по 22 лютого 2015 року в сумі 8054 грн. 89 коп. і за період її навчання в учбовому закладі в період з 15.09.2015 року по 30 липня 2017 року в сумі 3950 грн. 47 коп., зарахувавши переплату аліментів станом на 26.01.2016 року в сумі 2,25 грн. і станом на 30.07.2017 року в сумі 317,57 грн., допустити залік однорідних грошових вимог та стягнути 11 585,54 грн., також просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки в період її навчання в учбовому закладі у розмірі 1200 гривень на місяць, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 31 липня 2017 року до закінчення навчання, тобто по 31.07.2018 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволений. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття за період з 01 квітня 2010 року по 22 лютого 2015 року в сумі 8054 грн. 89 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період її навчання в учбовому закладі в період з 15 вересня 2015 року по 30 липня 2017 року в сумі 3950 грн. 47 коп. Зарахована переплата аліментів станом на 26.01.2016 року в сумі 2,25 грн. і станом на 30.07.2017 року в сумі 317,57 грн., допущений залік однорідних грошових вимог та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01 квітня 2010 року по 30 липня 2017 року в сумі 11 585,54 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період її навчання в учбовому закладі у розмірі 1200 гривень на місяць, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 31 липня 2017 року до закінчення навчання, тобто по 31.07.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 4480 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення пені за прострочення аліментів скасувати, постановити нове, застосувати строки позовної давності до стягнення пені, та у задоволені в цієї частині позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суд не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом було вірно застосовано норми СК України.

Вважає, що до даних правовідносин не може бути застосовано строк позовної давності та просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

В порядку п. 8 ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 10 жовтня 2018 року сторони не з'явились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (16 жовтня 2018 року).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює, у випадку необхідності, учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судовому процесу їх правами та вживає заходів для виконання ними їх обов'язків.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги, в частині стягнення пені, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимі доказами, а тому у суду були всі підстави для задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 11 585 гривен 54 копійки.

З таким висновком колегія суддів погоджується в повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СK України (у редакції, що діяла в період наявності заборгованості зі сплати аліментів) та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано 20 травня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого на підставі запису за № 340 складеного 22 березня 1997 року Тираспольським міським відділом ЗАГС Республіки Молдова, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року від батьків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 7).

29 квітня 2015 року ОСОБА_2 змінила призвіще на ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_2 з ОСОБА_5 (а.с. 8).

У розрахунку заборгованості по аліментах від 21 жовтня 2013 року відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області зазначено, що він складений при примусовому виконанні виконавчого листа № АЕ-4/2000 виданого 16.12.2000 року Великомихайлівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 14.04.2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За цим розрахунком за період з квітня 2010 року по грудень 2012 року заборгованість становила станом на 01.04.2010 року 1741,50 грн., станом на 31.08.2012 року 1638,75 грн.(а.с. 14).

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 20 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, був змінений розмір аліментів і ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. починаючи з дня набрання чинності даного рішення до досягнення дочкою ОСОБА_7 повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 15).

За розрахунком відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, заборгованість по аліментах за період з серпня 2012 року по лютий 2015 року за виконавчим листом виданим 08.09.2014 року на підставі зазначеного рішення, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року становила 16 547,75 грн..

Постановою вказаного відділу від 30.03.2015 року було визначено закінчення строку для відповідного виду стягнення і відсутність у боржника майна, можливість стягувача звернутись до суду з позовною заявою згідно п. 1 ст. 194 Сімейного кодексу України про стягнення заборгованості по аліментам, а тому виконавчий лист було повернуто позивачці.

За розрахунком цього відділу станом на 28 січня 2016 року було проведено перерахунок заборгованості станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року і визначено наявність переплати в сумі 2,25 грн.. У розрахунку зазначено, що після складення попереднього розрахунку встановлено, що відповідачем здійснювалась сплата на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів: 11.10.2012 року - 1000 грн.; 12.12.2012 року - 1000 грн.; 04.03.2013 року - 1500 грн.; 21.03.2013 року - 1000 грн.; 26.01.2016 року - 12050 грн..

Відповідно до уточненого позивачкою у січні 2018 року з урахуванням зазначених вище розрахунків відділу ДВС заборгованості по аліментах, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки до її повноліття відсутня і наявна переплата станом на 26.01.2016 року в сумі 2 грн. 25 коп.; а пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дочки за період з 01 квітня 2010 року по 22 лютого 2015 року становить 8054 грн. 89 коп..

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період навчання в учбовому закладі в сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 15.09.2015 року до закінчення навчання, тобто до 30.07.2017 року (а.с. 20-23).

За розрахунками Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заборгованість по аліментах за виконавчим листом виданим 12.04.2016 року на підставі зазначеного рішення становила станом на 25.05.2016 року 5835,11 грн. і станом на 19.07.2016 року 7102,63 грн.

За розрахунками Арцизського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.11.2016 року становила 5536,17 грн., станом на 01.12.2016 року 4836,17 грн., станом на 31.07.2017 року заборгованість відсутня.

Відповідно до уточненого позивачкою у січні 2018 року з урахуванням зазначених вище розрахунків відділів ДВС заборгованості по аліментах, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки за період її навчання в учбовому закладі в період з 15.09.2015 року по 30 липня 2017 року відсутня і станом на 30 липня 2017 року наявна переплата в сумі 317 грн. 57 коп.; а пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дочки за період її навчання в учбовому закладі в період з 15.09.2015 року по 30 липня 2017 року становить 3950 грн. 47 коп.

На підставі встановлених обставин справи та положень законодавства суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки до її повноліття 8054 грн. 89 коп. та на період її навчання в учбовому закладі 3950 грн. 47 коп..

Також необхідно зазначити, що під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів щодо відсутності його вини у несвоєчасній сплаті аліментів та він не просив зменшити розмір пені з урахуванням його матеріального та сімейного стану.

Суд апеляційної інстанції вважає, що уточнений розрахунок пені по аліментам відповідає відомостям щодо часу і розміру сплачених відповідачем аліментів та систематичної наявності заборгованості, які містяться у розрахунках відділів виконавчої служби, а також складений з дотриманням правових позицій Верховного Суду і відповідачем не спростований.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при стягнені пені не було застосовано наслідків пропущення строку позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними, з тих підстав, що згідно норм ч.1 ст. 196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ч.1 ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім окремих випадків, до яких стягнення пені за прострочення сплати аліментів не відноситься. Висновок щодо цього міститься і в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 квітня 2009 року.

З наведених підстав, колегія суддів, дійшла до висновку, що судом першої інстанції, правильно було зазначено, що у суду не має правових підстав для застосування спеціальної позовної давності та стягнення з відповідача пені в межах річного строку, визначеного ст. 258 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути протягом тридцяти днів з дня її проголошення оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2018 року

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець