Провадження №2/200/3120/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лавренко Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначила, що 22 січня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №13. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, взаємодопомоги і підтримки. На примирення не згодна.

На підставі чого просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 22 січня 2016 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №13.

Позивач в судове засідання не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій не заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-КИ № 329407 22 січня 2016 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Таран) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянкою України, актовий запис № 13.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 606784 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками записані ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним.

Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду, є достатніми підставами для розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивачка виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, тож суд змінює їй шлюбне прізвище «Бойко» на дошлюбне «Таран».

На підставі ст.ст. 110- 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 22 січня 2016 року у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Таран) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянкою України, актовий запис № 13.

Позивачці шлюбне прізвище «Бойко» змінити на дошлюбне «Таран»

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску