Справа № 754/9846/18
У Х В А Л А

Іменем України

17 серпня 2018 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., вивчивши матеріали цивільної справи за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з спільною заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу.

Матеріали цивільної справи передано до провадження судді Таран Н.Г.

За змістом ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Під час вивчення матеріалів спільної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам до такої заяви, що передбачені ст. 109 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 СК України Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до змісту п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Заявниками до матеріалів позову долучено договір від 25 липня 2018 року між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, однак заявниками до заяви не долучено нотаріально посвідчений договір між подружжям щодо розміру аліментів, укладення якого має бути перевірено судом для дотримання інтересів малолітньої доньки заявників - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху та надання заявникам строку для усунення недоліків шляхом направлення до Деснянського районного суду м. Києва нотаріально посвідченого договору між подружжям щодо розміру аліментів, оформленого відповідно до вимог ст. 109 СК України.

Керуючись ст.ст.175, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати заявникам строк у десять днів з дня отримання ними копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити заявникам, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Таран