Справа № 428/8043/18
Провадження №2/428/1377/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу на праві власності належить 5/9 часток від квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, проте тривалий час в ній не проживає. В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається, у звязку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.

Учасники справи, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач позовні вимоги визнав.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі.

У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 01.07.1994 року, виданим Фондом комунального майна згідно з розпорядженням (наказом) від 23.06.1994 року № 4935, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.06.2018 року серії ННС 891843, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126060879 від 01.06.2018 року, копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.01.2009 року серії ВМВ № 683402, серії ВМВ № 683403, копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21873964, № 21874048 від 13.02.2009 року.

З довідки № 28666, виданої 05.07.2018 року Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії акту про фактичне проживання/не проживання № 887, затвердженого 06.07.2018 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» ОСОБА_4, встановлено, що у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, крім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ніхто не проживає з жовтня 2017 року.

З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад передбачені законодавством строки та втратив інтерес до житла, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 09.07.2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття судового рішення апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель