Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1352/18
"09" жовтня 2018 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Куценко О.О.
при секретарі Павленко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказала, що вона зареєстрована та фактично зареєстрована та проживає в квартирі № 3 яка розташована в житловому будинку № 133 по вул. Свердлова смт Якимівка, Запорізька області. Квартира № 3 яка розташована в житловому будинку № 133 по вул. Свердлова смт Якимівка, Запорізька області є комунальною власністю Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області відповідно до рішення № 6 від 27 січня 2011 року «Про перелік об'єктів комунального майна Якимівської селищної ради». 07 липня 2005 року в квартирі №3 житлового будинку №133 смт Якимівка Запорізька область зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 який з жовтня 2012 року фактично за місцем реєстрації не проживає, та фактичне місце проживання його не відоме. В наступний час підтвердити фактичне місце мешкання ОСОБА_3 позивачка не має можливості, що позбавляє її скористатися правом на призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим вирішила звернутись до суду з позовом про визнання відповідача особою яка втратила право користування житловим приміщенням.
В звязку з чим, просить суд, визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 3 яка розташована в будинку № 133 по вул. Паркова в смт. Якимівка Запорізької області.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомив, суд вважає за можливе згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, згідно чинного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так судом встановлено, що квартира № 3 в житловому будинку № 133 по вул. Свердлова смт Якимівка, Запорізька області є комунальною власністю Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, відповідно до рішення № 6 від 27 січня 2011 року «Про перелік об'єктів комунального майна Якимівської селищної ради». Позивач ОСОБА_4 є наймачем вказаної квартири. 07 липня 2005 року в квартирі №3 житлового будинку №133 смт Якимівка Запорізької області, зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 з жовтня 2012 року фактично за місцем реєстрації не проживає, та фактичне місце проживання його не відоме.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
Згідно з ч. 1,2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно д ост. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК України;ст. 405 ЦК України).
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі N 6-57цс11.
За таких обставин суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України
Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 3 яка розташована в будинку № 133 по вул.. Парковій в смт. Якимівка Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: