Провадження №: 2/752/5211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що вона та відповідач з 19.01.2013 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.01.2018 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її ж утриманні. Рішенням суду від 18.01.2018 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на у тримання сина в розхмірі ? частки від всіх видів його заробітку )дхотк щомісячно. У період з 20.10. і по 10.11.2017 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у КМКЛ №4 з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м»яких тканин голови та тіла» ьу зв»язку з побиттям її ОСОБА_2 На цей період вона була змушена влаштувати дитину до приватного цілодобового дитячого садка «Веселка» за адресою - м. Київ, вул. Іртиська, 7. За 22 доби перебування дитии у цьомуж дитячому садочку вона сплатила 11 000, 00 гривень. Крім того, у зазначений період часу дитина хвріла запаленням легенів, вартість лікування склала 4 500, 00 грн.

Посилаючись на те, що дитину вона змушена була влаштувати до цілодобового дитчого садка з вини відповідача ОСОБА_2, просила зобов»язати останнього відшкодувати повну вартість перебування дитини у дитячому садочку «Веселка» у розмірі 11 000, 00 грн.,, а також вартість лікування дитини за той період у розмірі 4 500, 00 грн., що разом складає 15 500, 00 гривень.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні витмоги у повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив позовні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що позивачкою не надано доказів на підтвердження необхідності понесення нею витрт про які йдеться в позові, а також підтвердження, що такі витрати нею були понесені. Просив відмовити в задоволенні заявленого позову у повному обсязі.

Заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Правилами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В той же час, відповідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19.01.2013 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.01.2018 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її ж утриманні. Рішенням суду від 18.01.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на у тримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку )дхотк щомісячно.

У період з 20.10. і по 10.11.2017 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у КМКЛ №4 з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м»яких тканин голови та тіла» (а.с.16).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що у період з 19.10. по 09.11.2017 року вона була змушена влаштувати дитину до приватного цілодобового дитячого садка «Веселка» за адресою - м. Київ, вул. Іртиська, 7, вартість перебування у садочку за 22 доби склала 11 000, 00 грн., проте доказів на підтвердження зазначених обставин позивачкою суду не було надано.

На підтвердження заявлених вимог щодо відшкодування додаткових витрат понесених на лікування сина позивачка надала суду докази на підтвердження того, що малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 05.11.2017 року було встановлено діагноз правостороння пневмонія, направлено на госпіталізацію від якої відмовилися рідні дитини, лікували останнього амбулаторно,

З наданих суду доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на лікування сина суд приймає як належні чеки, які підтверджують придбання призначених ліків, загальною вартістю 2 492, 52 грн..

Правилами ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Приймаючи до уваги, що у запереченнях відповідача не йдеться про те, що дитина не потребувала придбання тих медичних препаратів, які придбавалися позивачем, а тільки посилається на те, що надані чеки на підтвердження їх придбання не містять достатньої інформації, однак такі чеки отримані позивачкою в установленому законом порядку, відповідно суд приходить до висновку, що вони є належними доказами та мають бути прийняті судом до уваги при вирішенні заявленого спору.

Наразі, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 довела перед судом необхідність понесених нею витрат на утримання їх з відповідачем сина та розмір таких витрат у сумі 2 492, 52 грн., відповідно суд приходить до висновку, що її вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1 246, 26 грн., що складає одну другу частину від понесених витрат на лікування сина в листопаді 2017 року.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору від яких була звільнена позивачка, звертаючись до суду з позовом, необхідно покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, ст.ст. 7,141,155,185 СК України,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 у розмірі 1 246 ( одна тисяча двісті сорок шість) грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк