РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3003/18

пр. № 2/759/3923/18

11 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

за участю секретаря Медвідчук В.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 3-ті особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та просив суд прийняти рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 жовтня 2017 року за реєстровим номером 9326 приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 83338, 78 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що відповідно виконавчого напису здійсненого 03 жовтня 2017 року, зареєстровано в реєстрі № 9326 встановлено безспірний розмір заборгованості, здійснений за період з 27 вересня 2013 року по 13 червня 2017 року у відповідності до кредитного договору укладеного між сторонами № SAMDN5472 від 27 вересня 2013 року.

-Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31 433 гривень 18 копійок;

-Заборгованість за відсотками у розмірі 45 746 гривень 61 копійок;

-Заборгованість по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 500 грн.00 копійок;

-Заборгованості за штрафом ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3858 гривень.

Однак, 21 серпня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 761/14000/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судом було вирішено позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість по кредитному договору SAMDNO472 від 27.09.2013 року в сумі 45302,94 грн. та судовий збір в сумі 453,03 грн., а всього підлягає стягненню 45755,97 грн. Вказаним рішенням було встановлено, що між сторонами було укладено кредитний Договір SAMDNO472 від 27.09.2013 року, таким чином між сторонами вже було вирішено спір за зазначеним кредитним договором, ухвалено судове рішення, що підтверджується відомостями офіційного порталу судової влади. Окрім того, зазначене рішення суду виконується, шляхом відрахувань з отримуваної пенсії ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження.

Таким чином, сторона ПАТ КБ « Приватбанк» двічі стягнула з ОСОБА_2 розмір заборгованості за кредитним Договором SAMDNO472 від 27.09.2013 року, не зазначивши нотаріусу, для здійснення виконавчого напису, надаючи перелік документів зазначений факт. Фактично ввівши в оману сторону боржника. ПАТ КБ « Приватбанк» подвійно стягує заборгованість, який не є безспірним та здійсненим з порушенням Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Як вказує позивач, на час вчинення вказаного виконавчого напису вбачається, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу, враховуючи наведене просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями,, тому є можливим розгляд справи в його відсутності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, по час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмові пояснення з приводу заявлених вимог та просив суд розглядати справу в його відсутності, що суд вважає за можливе.

Представник третьої особи Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в відсутності вказаного представника.

Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини справи.

24 січня 2018 року Постановою Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 55607982 за заявою стягувача в особі ПАТ КБ « Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача суми грошових коштів в розмірі 83 338, 78 гривень та 1800 гривень виконавчого збору. Підставою відкриття виконавчого провадження є заява стягувача на підставі виконавчого напису нотаріуса № 9326 виданий 03.10.2017 року.

02 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_5 з метою встановлення підстави стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 офіційним чином ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження ВП № 55607982, за матеріалами якого дізнались про існування виконавчого напису здійсненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Завалієвим Артемом Анатолійовичем.

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно виконавчого напису здійсненого 03 жовтня 2017 року, зареєстровано в реєстрі № 9326 встановлено безспірний розмір заборгованості, здійснений за період з 27 вересня 2013 року по 13 червня 2017 року у відповідності до кредитного договору укладеного між сторонами № SAMDN5472 від 27 вересня 2013 року.

-Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31 433 гривень 18 копійок;

-Заборгованість за відсотками у розмірі 45 746 гривень 61 копійок;

-Заборгованість по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 500 грн.00 копійок;

-Заборгованості за штрафом ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3858 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 серпня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором заявлені позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість по кредитному договору SAMDNO472 від 27.09.2013 року в сумі 45302,94 грн. та судовий збір в сумі 453,03 грн., а всього підлягає стягненню 45755,97 грн.

Вказаним рішенням було встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір SAMDNO472 від 27.09.2013 року, таким чином між сторонами вже було вирішено спір за зазначеним кредитним договором, ухвалено судове рішення, що підтверджується відомостями офіційного порталу судової влади. Окрім того, зазначене рішення суду виконується, шляхом відрахувань з отримуваної пенсії ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження.

Однак, ПАТ КБ « Приватбанк» попри стягнути рішенням суду розмір заборгованості за кредитним Договором SAMDNO472 від 27.09.2013 року звернувся до нотаріуса з заявою про здійснення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача заборгованості по кредитному договору SAMDNO472 від 27.09.2013 року,

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу.

Вищі судові інстанції акцентують увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу.

При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум в частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило, у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано із часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису заборгованість може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності сум немає.

З огляду на викладене, вказаний виконавчий напис, не можна визнати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону та він підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечення відповідача вказаних висновків суду не спростовують, а тому судом відхиляються.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідачів в солідарному порядку сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та 352 грн. 40 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 3-ті особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03 жовтня 2017 року за реєстровим номером 9326 приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в сумі 83338, 78 гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 1057 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.В.П'ятничук