Справа № 188/1301/18
Провадження № 2/188/619/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох дітей,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на двох дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01.08.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем.

У період шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка зазначає, що відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на дітей. Вона вважає, що відповідач за своїм матеріальним станом має можливість надавати таку допомогу.

Посилаючись на норми статей 180-182, 184 Сімейного кодексу (далі СК) України позивачка просить суд стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн., на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн., з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив наступне. Відповідач з позивачем разом не проживає і з дітьми практично не спілкується. Проживає з іншою жінкою, яка народила йому 13.07.2017 року доньку ОСОБА_6. Відповідач перебуває у трудових відносинах з С(Ф)Г «Орлов» та отримує мінімальну заробітну плату 3723 грн., у звязку з чим він має змогу сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони 01 серпня 2009 року уклали шлюб, про що вчинено актовий запис № 113, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 143995, виданим 01.08.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей:

син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що вчинено актовий запис про народження № 201, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 305600, виданим 18.08.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області;

донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що вчинено актовий запис про народження № 15, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 524767, виданим 16.12.2014 року виконавчим комітетом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Позивач не працює та перебуває на обліку в Петропавлівському районному центрі зайнятості як безробітна з 15.12.2017 року, що підтверджується довідкою № 1058, виданою 05.09.2018 року Петропавлівським районним центром зайнятості.

Сторони разом не проживають, що підтверджується довідкою про склад сімї № 1614/08, виданою 04.09.2018 року виконавчим комітетом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

У відповідача та ОСОБА_7 13.07.2017 року народилася донька ОСОБА_6, про що вчинено актовий запис про народження № 35, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КИ № 630703, виданим 02.08.2017 року Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідач перебуває у трудових відносинах з С(Ф)Г «Орлов» та отримує мінімальну заробітну плату 3723 грн., що підтверджується довідкою № 3, виданою 27.09.2018 року селянським (фермерським) господарством «Орлов».

Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом (далі СК) України.

Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ст. 182 СК України судом враховано, що мати дітей здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими.

Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власної дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача.

Згідно з нормою ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК).

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Порядок стягнення аліментів визначено у статті 71 цього Закону та статтях 194197, 274 СК України.

Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей, повинен піклуватися про них та утримувати і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей.

З урахуванням тих обставин, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину, а всього 3000 грн., проте відповідач просить стягнути з нього по 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, бо він утримує ще одну неповнолітню дитину, враховуючи розмір заробітку відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину.

Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже ціна позову складає 3000 х 6 місяців = 18000 грн.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1762 грн., в звязку з чим суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі зазначеного, ст.ст. 141, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 206, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: індекс 52720, мікрорайон Молодіжний, 3 АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: індекс 52720, АДРЕСА_2, про стягнення аліментів на двох дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2018 року та до досягнення сином повноліття, тобто до 12.08.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2018 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до 11.12.2032 року.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_8