Провадження № 2/742/1053/18
Єдиний унікальний № 742/2465/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10 жовтня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Чміль С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2013 року між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу розірвання шлюбу дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому нею і подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу) , але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року часу звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Позивач в судове засідання не з»явилася, але надала заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, у разі неявки позивача в судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечує.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до свідоцтва про народження серія І-ЕЛ №181833 від 13 травня 2016 року, ОСОБА_3 народилася 18 лютого 2005 року, її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4(а.с.4)
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ЕЛ №051867 від 21 травня 2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після розірвання шлюбу їх прізвища не змінювались, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області зроблено відповідний актовий запис №17(а.с.3).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 18 грудня 2015 року, ОСОБА_1 Т»єрі Даніель та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_1(а.с.7-8)
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір»ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою відділу адміністративних послуг від 11 квітня 2018 року, копією паспорта ОСОБА_1, серія НМ 529215 (а.с.2,5).
Відповідно до листа Бобровицького відділення Ніжинської об»єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Чернігівській області №3990/25-03 від 20.09.2018 року, ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку з 10.11.2011 року на спрощеній системі оподаткування (ІІ група). Як фізична особа підприємець, згідно податкової звітності за останній звітний рік отримав дохід у сумі 145300 грн.(а.с.31)
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).
При цьому, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
28 серпня 2018 року набрали чинності зміни, які було внесено до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018.
Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ця сума може бути присуджена лише в тому випадку, коли у батька чи матері, які проживають окремо, не вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти.
Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину прирівнюється до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, вимоги частини другої статті 182 СК України, які визначають гарантований та рекомендований мінімальний розмір аліментів.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що спільна дочка сторін ОСОБА_3 є неповнолітньою та проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач є працездатною особою молодого віку, який працює та має достатній заробіток (дохід), що свідчить про можливість виконання ним обов'язків по утриманню дитини, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Циганко М.О від 20 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У зв»язку з вказаним, аліменти на утримання неповнолітньої дитини з відповідача на користь позивача необхідно стягнути починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу 12 квітня 2018 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 12 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, кв.16на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя М.О.Циганко