ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/482/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Слаква О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
У листопаді 2017 року надійшла до суду позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 09.02.2015 року, близько 08 год. 25 хв., на пр-ті Бажана в м. Києві, з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем "Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Рено", д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3
Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Розмір збитків, завданих автомобілю "Рено", д.н.з. НОМЕР_2, згідно звіту №40/04/15 від 23.04.2015 р., складеного ФОП ОСОБА_4, становить 18 695 грн. 24 коп.
27.04.2016 потерпілий ОСОБА_3 подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Договірних зобов"язань між МТСБУ, потерпілими особами та відповідачем не виникало.
25.05.2016 МТСБУ перерахувало потерпілому ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 18 695 грн. 24 коп., відповідно до платіжного доручення та наказу №4154 від 14.05.2016.
З огляду на викладене, МТСБУ просить суд стягнути з ОСОБА_2 витрати в порядку регресу в розмірі 18 695 грн. 24 коп. та сплачений судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, разом із позовом надав заяву про розгляд справи за відстуності представника МТСБУ, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк відзив на позовну заяву, з посиланням на докази, якими обґрунтовуються заперечення щодо позовних вимог.
Відповідачем не було подано відзиву, із заявами щодо участі у розгляді справи також не звертався, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.02.2015р. о 08.25 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Бажана в м. Києві не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керування водія ОСОБА_5, який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем "Рено" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив пункт 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2015 року ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою
Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою.
Розмір збитків, завданих автомобілю "Рено", д.н.з. НОМЕР_2, згідно звіту №40/04/15 від 23.04.2015 р., складеного ФОП ОСОБА_4, становить 18 695 грн. 24 коп.
27.04.2016 потерпілий ОСОБА_3 подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
25.05.2016 МТСБУ перерахувало потерпілому ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 18 695 грн. 24 коп., відповідно до платіжного доручення та наказу №4154 від 14.05.2016.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України.
Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :