РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11218/16-ц

пр. № 2/759/367/18

04 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

Представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 11) про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2016 р. позивач звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з 01.06.2003 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказувала на те, що в період з 01.06.203 р і по день смерті її чоловіка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, дбали спільно про матеріальне забезпечення сім'ї, виховували дітей. З 2003 р. по 2009 р. позивачка не працювала, оскільки перебувала у відпустці по догляду спочатку за дитиною позивачки, а потім за спільною з чоловіком дитиною. Коли позивачка завагітніла вдруге у січні 2004 р., ОСОБА_6 16.04.2004 р. придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3, свідоцтво про право власності на дану квартиру було видане на ім'я чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась їх спільна донька - ОСОБА_7, та в свідоцтві про народження дитини батьком записаний ОСОБА_6 З 17.02.2005 р. донька ОСОБА_7 та її чоловік зареєстровані за адресою свого постійного проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_6 помер, а його батьки вигнали її з їх спільною донькою зі спірної квартири. Оскільки квартиру було придбано в період їх з чоловіком проживання однією сім'єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, то квартира за адресою: АДРЕСА_3 позивач вважає спільним нажитим майном, і має право на 1/2 його частину. У зв'язку із чим позивач звертається до суду з вказаним позовом.

16.02.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Ключника А.С.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.03.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю.

22.01.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Відповідачам запропоновано надати відзив.

Відповідачами відзиву не надано.

12.03.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та вказувала суду на те, що з 01 червня 2003 р. вона з ОСОБА_6 проживали постійно разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У квітні 2004 р., як вказує позивач, спільно з ОСОБА_6 вони придбали квартиру, та оскільки позивач була у відпустці по догляду за дитиною, то власних коштів у придбання квартири не вкладала, квартира була куплена за кошти чоловіка.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідачі визнають лише факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 2004 року, оскільки саме з цього часу позивач вселилась в спірну квартиру. Вимогу про визнання права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, відповідачі не визнають, оскільки спірна квартира була придбана їх сином за кошти від продажу їх спільної квартири, а також за обставини не проживання позивача з їх сином на момент його смерті.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи без представника нотаріальної контори на весь час розгляду та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

З 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За умовами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу.

Враховуючи, що встановлення факту проживання позивача та померлого ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу стосується вирішення спору щодо визнання права власності на спірну квартиру, то встановлення даного факту підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідач, частково визначаючи зміст позовних вимог, просить, зокрема встановити факт проживання позивача та ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу за період з 01 червня 2004 року по 16 квітня 2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 6180 ( а.с. 12).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2004 р., ОСОБА_6 продав ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_6 на праві приватної власності (а.с. 192).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2004 р. ОСОБА_6 придбав у власність квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 102). Дана квартира належала йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Демяненко Т.М. 16.04.2004 р. № 484.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 2715. Батьком дитини записаний ОСОБА_6 (а.с.13).

Згідно довідки форми № 3 КК «ЦКС» з 2005 року ОСОБА_7 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії спадкової справи відкритої державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про прийняття спадщини після померлого звернулись 06.05.2016 р. позивач, 17.05.2016 р. мати та батько померлого ( а.с. 74-107).

Положеннями ст. 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При цьому, згідно рекомендацій п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 роз'яснено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

До того ж Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 підтвердили факт того, що позивач проживала разом з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_5, жили однією родиною, мали спільні кошти з 2004 р.

Суд приймає за належні та допустимі докази фото матеріали спільного проживання (а.с.121-126).

З досліджених доказів, наданих сторонами та співставлених судом, суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача з ОСОБА_6 в період з 01 січня 2004 р. по 16 квітня 2016 року.

Щодо вимог в яких позивач просить визнати право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3, слід зазначити наступне.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт того, що позивач з 01.06.2004 р. проживала однією сім'єю з ОСОБА_6, суд вважає вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що дана квартира була придбана ОСОБА_6 за власні кошти, які він отримав від продажу квартири АДРЕСА_4.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного Кодексу України, ст..ст.3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 11) про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 р. по 16 квітня 2016 року.

В інших позовних вимогах - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Вказаний порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць