Справа № 640/7921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/7921/18 (н/п 2/640/2136/18) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001 м.Київ вул.. Грушевського 1-Д) до ОСОБА_2 (61168 АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором б/н від 24.11.2015 року в розмірі 22296, 53 грн. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 24.11.2015 р. ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 34108, 41 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Однак, через порушення зобов'язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу нею не погашена, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.05.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 31.07.2018 р. відповідач надала суду відзив, у якому зазначила, що проти стягнення штрафу у сумі 4732, 60 грн. вона заперечує, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності - неустойкою, а також одним засобом забезпечення виконання зобов'язань. Просила суд відмовити позивачу у стягненні 4732, 60 грн. та стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с.37).

Представником позивача було подано відповідь на відзив, яка 28.08.2018 р. надійшла до канцелярії суду. Представник позивача зазначив, що заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст.61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. штраф і пеня є окремими видами неустойки. Штраф застосовується за порушення виконання зобов'язання, а пеня - за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штраф і пеня не є взаємовиключними видами неустойки. Крім того, ЦК України не містить обмежень і заборон на одночасне застосування стороною за договором винної сторони таких штрафних санкцій як штраф і пеня. Банк встановлює в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором неустойку як самостійний вид юридичної відповідальності, тобто загальний розмір фінансової санкції за невиконання умов договору. Враховуючи викладене, принцип свободи договору, дає право Банку передбачати в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов'язання - у вигляді штрафу, і за несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання - у вигляді пені. Застосування банком в кредитному договорі та штрафу, та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Передбачивши зазначені види неустойки в кредитному договорі, Банк не допускає порушення норми статті 61 Конституції України, тому представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.64-66).

У судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача Савіхіної А.М., про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.42).

У судові засідання призначені на 22.08.2018 р., 07.09.2018 р. та у дане засідання відповідач не з'явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином.

Враховуючи повторну неявку відповідача у судове засідання, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено та сторонами не заперечується факт, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 24.11.2015 р. ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 34108, 41 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6).

Взяті на себе зобов'язання за договором та угодою №б/н від 24.11.2015 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком (а.с.14).

Відповідно до п. п. 2.3, 2.5 Генеральної угоди для надання послуг Банк видає позичальнику платіжну картку згідно з п. 2.1 Угоди. Позичальник зобов'язується повернути суму кредита, процентів, винагороди згідно з Генеральною угодою та Умовами та Правилами.

Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 договору зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на договірних умовах.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік за п. 2.1.1.12.6 договору (а.с.29).

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди згідно зі ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, Умовах та Правилах більш ніж на 31-ий день по зобов`язанням, термін яких не настав, сторони погодили, що терміном повернення кредиту слід вважати 32-ий день з моменту виникнення порушення заборгованості за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, - вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5732, 6 грн. (а.с.7).

ОСОБА_3 своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов'язання і заборгованість не погашає.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.04.2018 року має заборгованість - 22296, 53 грн., з яких:

- 13900, 57 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1421, 26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2242, 10 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 4732, 60 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Наявність вказаної заборгованості у вказаному розмірі підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості (а.с.5).

Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявності заборгованості у вказаному розмірі.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Сторони п. 1.1.7.42 вищевказаних Умов визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед фінансовою установою, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Між тим, судом приймаються до уваги доводи відповідача та критично оцінені доводи представника позивача про встановлення штрафних санкцій у вигляді штрафу у сумі 4732, 60 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня, у задоволенні вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 13900, 57 грн., по процентам за користування кредитом - 1421, 26 грн.; за пенею та комісією - 2242, 10 грн. підлягають задоволенню повністю, правові підстави щодо стягнення штрафу у розмірі 4732, 60 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM3BHSKU від 23.04.2018 р. (а.с.2). Пред'явлений ним позов задоволений на 79%.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1391, 98 грн. (1762 : 100% х 79%).

На підставі викладеного, керуючись ст..4,5,12, 13,19, 81, 141,258,263,265 ЦПК України, ст. 526,530,549, 598,599,610,625,629,1050,1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 61168, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий МВМ Київського РВ ХМУГУМВС України в Харківській області 22.12.2010 р., ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.11.2015 року у розмірі 17563, 93 грн. (сімнадцять тисяч п'ятсот шістдесят три гривні 93 копійки), з яких 13900, 57 грн. - заборгованість за кредитом, 1421, 26 грн. - проценти за користування кредитом, 2242, 10 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 61168, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий МВМ Київського РВ ХМУГУМВС України в Харківській області 22.12.2010 р., ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , рахунок № 3111, МФО 305299) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1391, 98 грн. (одна тисяча триста дев'яносто одна гривня 98 копійок)

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у сумі 4732, 60 грн. за кредитним договором б/н від 24.11.2015 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк, місцезнаходження: 01001 м.Київ вул.. Грушевського 1-Д,

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 61168, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий МВМ Київського РВ ХМУГУМВС України в Харківській області 22.12.2010 р., ІПН: НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя Чередник В.Є.