_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/520/1100/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
Згідно ст. 11, 525, 526 ЦК України, ст. 66-68, 162 ЖК України, п.п. 7, 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 та ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, власники квартири та повнолітні особи, які з ними проживають, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача витрати по сплаті судового збору у розмірі 176 гривень 20 копійок.
Керуючись ст.ст. 161,167,168 ЦПК України, ст.ст. 11,525,526, 615,625 ЦК України, ст.ст. 66-68,162 ЖК України, п.п. 7, 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, п .5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»,-
Копію наказу з копіями заяви та доданих документів невідкладно надіслати боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно зі ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.
Суддя Гниличенко М. В.