Провадження № 2/712/603/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді - Мельник І.О.

з участю секретарів - Коваль М.О., Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частитну квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зверувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частитну квартири. В обгрунтування заявленного позову вказував, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 19.01.2006 року було укладено шлюб у відділі РАЦС по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Сторони 12.12.2007 розірвали шлюб. Перед новим 2008 роком, в кінці грудня 2007 року вони з відповідачкою примирилися, у зв'язку з чим шлюбні відносини фактично відновилися, та вони вирішили взяти кредит у банку в сумі 42000 доларів США на покупку квартири. Позивачеві було відмовлено у видачі кредиту, кредит був взятий на ім'я відповідачки, 25.01.2008 року через її знайомого, який виступав в якості поручителя. Купивши квартиру 30.01.2008 в будинку АДРЕСА_1, сторони з травня 2008 року по кінець вересня 2008 року робили ремонт. Для того щоб не переплачувати коштів за комунальні послуги було вирішено що позивач не буде реєструвати своє місце проживання у вищевказаній квартирі. Доказами підтверджуючими що позивач з відповідачкою проживали однією сім'єю без шлюбу з 01.01.2008 р. по 28.04.2015 р. є те, що вони витрачали спільні кошти на оплату комунальних послуг житла, придбання продуктів харчування, утримання неповнолітнього сина відповідачки, який проживав з сторонами по справі. Пізніше, 15 вересня 2010 року у них народилася донька ОСОБА_5, дана обставина підтверджує факт спільного сумісного проживання в будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідачка вписана як мати, а позивач як батько, показами сусідів, показами працівників які робили ремонт у вищевказаній квартирі, розпискою відповідачки від 19.04.2015 року про отримання від позивача грошових коштів в розмірі 4500 доларів США на погашення кредиту за № МL - F01/005/2008 від 25.01.2008, взятого на покупку квартири, що також підтверджує близькі стосунки, проживання однією сім'єю та приймання позивачем участі в погашенні кредиту на вищезазначену квартиру, повторне укладення шлюбу між сторонами по справі 28.04.2015, копією позовної заяви відповідачки від 03 серпня 2017 року про розірвання шлюбу, в якій ОСОБА_3 вказала позивача як відповідача та зазначила що я зареєстрований в АДРЕСА_6 та фактично проживаю по адресі 18001, АДРЕСА_7.

Відповідачка ОСОБА_3 скерувала до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечувала. Вказувала, що позивач надає суду завідомо неправдиву, спотворену інформації, чим намагається ввести суд в оману, та спонукати до прийняття незаконного судового рішення. Починаючи з серпня 2007 року вони з відповідачем вели окремі господарства, вели взагалі окреме життя, у кожного був свій власний бюджет, свої особисті кошти. Наслідком тривалого окремого проживання та ведення окремих господарств стало розірвання шлюбу в грудні 2007 року. Після розірвання шлюбу стосунки та фінансові відносини між ними не змінилися. Після розірвання шлюбу відповідачка особисто за власні кошти придбала спірну квартиру до якої позивач немає ніякого відношення. Поручителем по договору кредиту був громадянин ОСОБА_6. Після придбання квартири відповідачка почала за власні кошти за рахунок особистих зусиль робити в ній ремонт. З вересня 2008 року вона та її син ОСОБА_7 почали постійно проживати в спірній квартирі після закінчення основних робіт по ремонту цієї квартири. В період часу з 2007 року позивач мав сімейні стосунки з іншою особою, яка проживає в селі Вербівка Городищенського району Черкаської області та з якою вони жили разом однією родиною та вели спільний бюджет. Посилання позивача на виконання будівельних робіт в спірній квартирі не відповідає дійсності. Більшість будівельних робіт в квартирі проводив в період з квітня по серпень 2008 року товариш відповідачки ОСОБА_8. В 2009 році в квартирі за особисті кошти та за рахунок особистих зусиль відповідачки було зроблено ремонт балкону. Всі матеріали та роботи по ремонту квартири вона оплачувала за власні кошти. Ремонт балкону робили її знайомі, які також купляли всі матеріали для ремонту балкону за власні кошти відповідача. В період з грудня 2007 року до моменту шлюбу в 2015 році вони спільного господарства не вели. Навіть під час шлюбу кошти у сторін були окремі. Як до шлюбу так і після укладання шлюбу відповідачка постійно працювала приватним підприємцем, постійно отримувала стабільний дохід. Їх поєднувала тільки спільна донька. З весни 2013 року по 2015 рік час позивач жив однією родиною з іншою особою. Після укладання шлюбу в 2015 році заради дитини вони з позивачем мешкали разом але вели окреме господарство, мали окремі бюджети та різні інтереси. Фактом відсутності спільного господарства та спільного бюджету є розписка написана відповідачкою позивачеві про отримання від нього в борг грошових коштів за період з січня 2015 року по квітень 2015 року в загальній сумі 4500 дол. США. Дійсно вона отримувала кошти на погашення кредиту за квартиру, але за умови їх повернення. Зазначені кошти були повернуті відповідачеві ще до розірвання шлюбу. Зазначене вище в черговий раз спростовує інформацію стосовно ведення спільного господарства та проживання однією родиною з позивачем. Позивач не надає належних доказів стосовно факту спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 заявлений позов підтримали та просили його задовольнити, встановити факт спільного проживання з відповідчкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнати за позивачем право власності на ? частину квартири. Позивач суду пояснив, що тривалий час проживав разом з відповідачкою, вів спільне господарство. Позивач постійно працював та мав кошти, які були спрямовані на придбання квартири та її ремонт, тому вважає, що ? частина нерухомого майна має належати йому.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів спільного проживання та придбання майна саме за спільні кошти. Відповідачка суду пояснила, що в них позивачем були окремі кошти навіть в період перебування в шлюбі, квартира булла придбана та відремонтована за її особисті кошти, відповідач ніякої участі у придбанні квартири не брав, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19.01.2006 зареєстрували шлюб, який було розірвано 12.12.2007. Після чого сторонни повторно 28.04.2015 зареєстрували шлюб, який також був розірваний, даний факт вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 та копією позовної заяви ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, а також не заперечується сторонами по справі.

ОСОБА_5 нородилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданного 17.11.2017 Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідачці ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.01.2008, посввідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.

З копії розписки вбачається, що ОСОБА_3 отримала в ОСОБА_1 кошти на погашення іпотечного кредиту в розмірі 4500 доларів в період з січня по квітень 2015 року.

Сівдок ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2. Сторони по справі живуть однією сімєю більше 10 років. Спочатку вона познайомилась з позивачем,коли він робив ремонт в своїй квартирі, так як ОСОБА_1 сам займається ремонтами. З якого року вони почали проживати разом не пам'ятає. Позивач їздить на заробітки. До 01.01.2018 часто бачила сторін по справі разом з дітьми. Була в квартирі сторін по справі один раз. За які кошти робили ремонт невідомо, проте знає що позивач їздив на роботу за кордон на 3-4 місяці.

ОСОБА_11 проживає в АДРЕСА_3. Знає сторін по справі приблизно 10 років. Позивач працював у нього найманим працівником приблизно рік. Відповідчку знає, бачив один раз. В гостях у них не бував, приходив один раз, коли монтували натяжну стелю в квартирі, яка розташована на 2 поверсі пятиповерхового будинку. Позивач ОСОБА_1 розповідав, що купили квартиру разом з дружиною, але в ній треба робити ремонт, це було приблизно в 2007-2008 роках. Також позичав ОСОБА_1 кошти на купівлю дивану. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили як одна сім'я.

ОСОБА_12 суду пояснив, шо проживає в АДРЕСА_4. Сторін по справі знає приблизно з 2005 року. Вони разом їздили на природу відпочивати, дружили родинами. Під час ремонту, який робили сторонни у спірній квартрі, привозив будівельні матеріали, вивозив сміття. Свідок часто був у гостях у ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вони жили як одна сім'я. Останній раз був у них в гостях приблизно 5 років тому. Відповідачки ОСОБА_3 часто не було дома ( то на роботі, то в справах).

ОСОБА_13 проживає в АДРЕСА_5. Знає ОСОБА_1 з 2004, а з ОСОБА_3 познайомився пізніше, вони жили як чоловік і дружина. Спочатку мешкали в гуртожитку на АДРЕСА_8. Свідок допомагав робити ремонт в спірній квартирі. Квартира була придбана в кредит, який оформили на відповідачку ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 робив там ремонт, купував будівельні матеріали. Бюджет в них був спільний.

ОСОБА_14 проживає в м. Ірпінь, свідок сестра відповідачки, позивач ОСОБА_1 колишній зять. Раніше сторони жили на АДРЕСА_8, приблизно в 2003-2004 роках. Вони були у зареєстрованому шлюбі, у 2008 шлюб було розірвано, після чого ОСОБА_3 купила квартиру в кредит. Після розлучення її сестра проживала разом з іншим чоловіком на ім'я ОСОБА_8, з яким вони проживали разом близько року з 2008 по 2009 рік, купували меблі, мали спільні кошти. ОСОБА_19 постійно приходив до дитини, але із ОСОБА_3 як чоловік і жінка не жили.

ОСОБА_15, син відповідачки ОСОБА_3, пяснив суду, що його мати разом з позивачем ОСОБА_1 проживали як одна сім'я до 2007 року на АДРЕСА_8. Потім сторони розірвали шлюб і не проживали разом в період з 2007 по 2015 рік. Згодом у відповідачки з'явився інший чоловік на ім'я ОСОБА_8, з яким вони проживали разом як одна сім'я з 2007 по 2009 роки. ОСОБА_3 завагітніла і народилась сестра, батьком якої є позивач. Він часто приходив до них, вони разом гуляли, але однією сім'єю не проживали.

ОСОБА_16 пояснила суду, що відповідачка ОСОБА_3 її подруга, позивача ОСОБА_1 бачила один раз, він батько дитини, яку народила ОСОБА_3. Вони не проживали разом з ОСОБА_3, про що свідку достеменно відомо, оскільки вона часто була в квартирі ОСОБА_3 і позивача ОСОБА_1 ніколи не бачила. Позивач не брав участі в купівлі квартири. Відповідачка розповідала, що в неї був чоловік, який допомагав робити ремонт та допомагав кштами

ОСОБА_17 пояснив, що відповідачка ОСОБА_3 купила в кредит квартиру. Він позичив їй 10 тисяч гривень, гроші всі вона повернула за рік шляхом надання послуг з масажу.

ОСОБА_18 повідомила, що знає відповідачку з 2007 року, познайомились на весіллі і товаришували з того часу. Позивача ОСОБА_1 бачила двічі, вперше на весіллі, де познайомилась з позивачкою, вдруге він заходив в гості восени 2017. Сторни по справі в 2007 році були сім'єю, а в кінці 2007 вони розлучились. З відповідачкою ОСОБА_3 часто спілкувались, гуляли з дітьми, ходили до лісу, в сауну. Позивача не бачила з 2007 року, у ОСОБА_3 були інші відносини з ОСОБА_8, який допомагав робити ремонт. Коли відповідачка в 2008 рокі купила квартиру, свідок їй також допомагала робити ремонт, вони часто спілкувались.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Норми ст. 69 СК України визначають, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з вимогами частин 1, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 в свої позовній заяві просить суд встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 в період з 01.01.2008 по 28.04.2015.

Посилання позивача як на доказ того, що сторонни проживали разом та жили разом як сім'я, на факт народження спільної дитини ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, суд не вважає належним доказом, оскільки у свідоцтві про народження реєструється факт біологічного походження дитини від батька на підставі заяви матері та батька дитини, тому даний документ не може бути беззаперечним підтвердженням відносин, які виникли між сторонами по справі.

Також підтвердженням факту проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства, наявності спільних коштів не може бути розписка про взяття коштів в борг відповідачкою ОСОБА_3 у позивача ОСОБА_5 з метою погашення іпотечного кредиту, оскільки взяття коштів в борг, в разі наявності таких сімейних відносин, для погашення кредиту повинно було відбуватися в інтересах сім'ї за спільні кошти.

Тому, існування між сторонами саме сімейних відносин в період 01.01.2008 по 28.04.2015, які породжують спільні права та обов'язки, внаслідок яких виникає режим спільної сумісної власності, як у поджужжя, суд позбавлений можливості встановити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між ними були саме сімейні відносини.

Суд критично оцінює пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, оскільки вони носять суперечливий характер щодо однакових фактів та правовідносин, тому суду виявилось не можливим встановити об'єктивну істину з таких пояснень.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки судом не добуто та позивачем не надано доказів, того що в період придбання квартири у позивача з відповідачкою були саме сімейні відносини, і що він надавав кошти на придбання вказаного майна. Тому похідна вимога про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру як спільне майно подружжя не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необгрунтованими та не підтвердженими належними і допустимими доказами, тому заявлений позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 60, 70, 74 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частитну квартири.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Головуючий І.О.Мельник

Повний текст рішення виготовлений 17.08.2018