УХВАЛА

04 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 751/212/18

провадження № 61-42942ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі - ПАТ «Облтеплокомуненерго») про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2018 року позов ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5 витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1) за період з 12 жовтня 2016 року по 22 листопада 2017 року включно, загалом у сумі 4 632,35 грн.

Зобов'язано ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованість з оплати витрат за опалення місць загального користування теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1) за період з 12 жовтня 2016 року по 22 листопада 2017 року включно, загалом у сумі 4 083,75 грн шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2018 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2018 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування суми до оплати за надані послуги за опалення місць загального користування будинку в розмірі 4 632,35 грн.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 19 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун