Справа № 638/3294/18
Провадження № 2/638/2803/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді: Грищенко І.О.
за участю секретаря: Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
13.03.2018 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду
м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 12 000 грн.
Ухвалою судді від 19 березня 2018 року матеріали цивільної справи залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
На виконання ухвали судді позивачем усунуто недоліки .
Ухвалою судді від 18.06.2018 року відкрито провадження у справі.
11.07.2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та збільшено суму відшкодування моральної шкоди до 20 000 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать докази, які долучено до матеріалів справи, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обгрунтування заявлених вимог , вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і доказинподаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимогч. 6 ст.. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов"язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок , лише в питанні , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Зі змісту вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 року, який набрав законної сили, вбачається, що 01.09.2016 року в період часу з 20-30 год. до 21-30 год. , ОСОБА_2 перебував поблизу ліфту на 1 поверсі будинку №38 по вул. Деревянка м. Харкова, коли побачив раніше йому знайомого сусіда по підїду ОСОБА_1, який в цей час заходив до підїзду разом зі своєю собакою. Далі, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та умисно наніс два удари кулаками обох рук в область носа та нижньої губи ОСОБА_1 та два удари лівою ногою в область правої ноги ОСОБА_1, від яких останній впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_2, розуміючи, що ОСОБА_1 втратив здатність до спротиву, продовжуючи свої злочиннідії, сів на ОСОБА_1 та умисно наніс близько 4 ударів кулаками обох рук в область щелепи зліва та потиличної частини голови.
В результаті умисних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, садна мяких тканин лобно - тімяної області справа і спинки носа, які відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №1151-А/16 від 29.09.2016 року належать до категорії легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
В судовому засіданні позивач пояснив, що під час досудового розслідування та під час розгляду обвинувального акту в суді цивільний позов не заявляв.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Ч.3 ст. 23 ЦК встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Щодо вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, яку позивач оцінює в 20 000 грн , то вказуючи таку суму, позивач виходив з того, що під час події його побиття відповідачем він відчув тілесний біль, через що вимушений був понести затрати на відновлення стану свого здоров"я, було принижено його людську гідність, через побиття обличчя не міг виходити на вулицю, займатися своїми справами та вести звичайний образ життя, через що пережив сильний стрес.
Суд, враховуючи обґрунтування стороною позовних вимог в частині наявності моральної шкоди , не виключає наявність такої шкоди , тому що дійсно з пояснень позивача щодо зміни звичного укладу життя на певний період часу , з даних медичної документації щодо стану його здоров"я та факту проходження лікування вбачається, що людина вимушена була саме з вини винуватця події відновлювати стан свого здоров"я, що вплинуло на звичайний спосіб його життя та побуту, але позивачем характер та ступінь моральних переживань та страждань не було достатньо обґрунтовано в процесі вирішення справи.
Тому суд вважає, що позивачем завищена сума компенсації спричиненої йому винним діями відповідача моральної шкоди, не надано розрахунок цієї суми, не надано доказів в обґрунтування її в заявленому розмірі .
За викладених вище обставин , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 3 000 грн. При цьому суд виходить з того, що моральна шкода повинна відповідати принципам достатності, розумності, та повинна бути відшкодована в розмірі, адекватному обставинам справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,81,82, 259, 260, 263-265,280 ЦПК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації : АДРЕСА_2, в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 3000,00 ( трьох тисяч) грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : І.О.Грищенко