№ 336/1500/18
Пр..№ 2/336/1446/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4) про встановлення факту, визнання права власності на частину будинку у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 08.10.1958 р., укладеному на підставі рішення виконкому Запорізької міської Ради народних депутатів трудящих № 18 від 19.09.1958 р. житловий будинок № 30 по вул.Заслонова Костянтина в м.Запоріжжя належав діду позивача ОСОБА_5, який помер 08.10.2005 р.

Згідно довідки ТОВ ЗМБТІ від 07.02.2018 р. стара адреса сел.Зелений Яр, квартал 328, місце 4 у м.Запоріжжя, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 29.12.1994 р. № 534 перейменована на вул.ОСОБА_6.

На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_7, бабуся позивача, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до ст.1268 ЦК України, але за життя не оформила спадкових прав на спадщину.

Позивач також прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_5 згідно ч.1 ст.1266, ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки його мати ОСОБА_8 померла раніше свого батька 16.12.1996 р.

Відповідач по справі є рідним дядьком ОСОБА_1, сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Проте, відповідач не має наміру приймати спадщину після смерті батьків.

14.02.2018 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 482, в якому зазначено, що спадкоємцями на майно ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_9, яка померла 16.10.2016 р. на 1/2 частку у спадщині згідно зі ст.1266 ЦК України, та онук спадкодавця ОСОБА_1 на 1/2 частку у спадщині, оскільки його мати померла раніше спадкодавця.

Цього ж дня, приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої бабусі ОСОБА_9

ОСОБА_9 постійно мешкала за адресою вищевказаного будинку, позивач також, постійно мешкав на день смерті бабусі у будинку, надавав допомогу по господарству та вів разом зі спадкодавцем спільне господарство. Однак, місце реєстрації ОСОБА_1 було інше, а саме: м.Запоріжжя, вул.Естонська, 53.

Проте, нотаріус посилаючись на вимоги діючого законодавства, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9

Посилаючись на ст.ст.11, 16, 1216-1218, 1220, 1221, 1268 ЦК України, представник просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини 16.10.2016 р. та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку № 30 по вул..Заслонова Костянтина в м.Запоріжжі, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 16.10.2016 року.

Ухвалою від 19.04.2018 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 21.05.2018 р.

21.05.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 19.06.2018 р.

19.06.2018 р. розгляд справи було відкладено на 28.08.2018 р. у звязку з перебуванням судді в іншому провадженні.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус ЗМНО ОСОБА_4 направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та третьої особи, суд вважає, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок № 30 по вул.Заслонова Костянтина в м.Запоріжжі належав ОСОБА_5 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 08.10.1958 р., укладеному на підставі рішення виконкому Запорізької міської Ради народних депутатів трудящих № 18 від 19.09.1958 р. (а.с.18).

08.10.2005 р. ОСОБА_5 помер (а.с.8). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до якої входить будинок № 30 по вул..Заслонова Костянтина в м.Запоріжжя.

Позивач прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_5 у відповідності до ч.1 ст.1266, ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки його мати ОСОБА_8 померла раніше її батька ОСОБА_5, а саме 16.12.1996 р.

14.02.2018 р. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на ? частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, який помер 08.10.2005 р., що складається з житлового будинку № 30 по вул..Заслонова Костянтина в м.Запоріжжя. Право власності на ? частку у спадщині ще не видано (а.с.18).

На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у відповідності до ст.1268 ЦК України, але за життя не оформила спадкових прав на спадщину (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч.3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи що ОСОБА_7, як спадкоємець першої черги, у порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, то в силу ч.5 ст.1268 ЦК України, їй належить ? частина будинку № 30 по вул.Заслонова Костянтина в м.Запоріжжя.

16.10.2016 р. ОСОБА_7 померла (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини згаданого вище будинку.

З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 (а.с.70-92), судом встановлено, що спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори (нотаріуса) не звертались, на день смерті ОСОБА_7 за місцем реєстрації: м.Запоріжжя, вул..Заслонова Костянтина, 30 була зареєстрована одна.

З метою отримання свідоцтва на спадщину у вигляді ? частини будинку, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 та, на підставі ч.1 ст.1266 ЦК України, просив видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки поживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою нотаріуса від 14.02.2018 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки надані документи не підтверджують факту проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також факт прийняття ним спадщини (а.с.17).

Ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як розяснено судам у п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З наданих позивачем письмових доказів, а саме свідоцтв, які підтверджують факт спорідненості спадкодавця з позивачем (а.с.15, 16), акту підтвердження фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою м.Запоріжжя, вул..Заслонова Костянтина, 30 з 2003 р. по цей час (а.с.22), судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов предявлений ОСОБА_1 є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4) про встановлення факту, визнання права власності на частину будинку у порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини 16.10.2016 р.

Визнати за ОСОБА_1 (м.Запоріжжя, вул.Естонська, 53, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину будинку № 30 по вул..Заслонова Костянтина в м.Запоріжжі, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 16.10.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк