Справа № 1008/1095/12 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/2117/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 26 02.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

встановив:

У жовтні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із вказаною заявою, в якій просило замінити стягувача у виконанні рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 1008/1095/12 з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відносно стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0983/85/64462 від 16.11.2007 року.

Свою заяву мотивувало тим, що 29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення вимоги №114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0983/85/64462 від 16 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_5 перейшло до ПАТ «КІБ». Крім того, 29 червня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0983/85/64462 від 16 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено стягувача у виконанні рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі №1008/1095/12 з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 69-71).

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення вимоги №114/42, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0983/85/64462 від 16 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2, ОСОБА_5 перейшло до ПАТ «КІБ».

29 червня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0983/85/64462 від 16 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПIK України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва буде пряма вказівка акта цивільного законодавства, а також настання певних обставин, що мають юридичне значення. Однак передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги не є правонаступництвом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Також апелянт у своїй скарзі зазначає, що право вимоги вже було реалізоване і виконавче провадження вже було відкрито, суд першої інстанції не перевірив чи може проводитись заміна сторони у виконавчому провадженні на підставі договору.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Стосовно обов'язку повідомлення боржника про відступлення права вимоги, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Таким чином оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.