Справа №339/221/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3М з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання за ним права власності на спадкове майно - домоволодіння по вул.С.Стрільців, 19 с.Міжріччя Болехівської міської ради після смерті матері ОСОБА_4

Вимоги позову мотивує тим, що у вказаному будинку проживали його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як власники . Після смерті батька, яка настала 11.10.1995 року його мати фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Мати після смерті батька залишилася проживати сама, оскільки часто хворіла, тому з 2011 року він перейшов жити до неї, допомагав їй по господарству та доглядав за нею, тобто постійно з нею проживав. А після смерті матері, яка настала 09.09.2012 року похоронив її.

За життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт в його користь. Однак оформити свої спадкові права він не може, в зв"язку з тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину через пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене, з урахуванням приписів ст. 1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину і просить вимоги задоволити.

Відповідач в підготовче засідання не з"явився, подав заяву, в якій виклав свою позицію щодо спору та просить засідання проводити у його відсутності за станом здоров'я. (а.с.33).

Такі дії відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Окрім того, відповідач у вказаній заяві визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи є будинковолодіння по вул.С.Стрільців, 19 в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1955 році на законних підставах ( а.с.7-11).

Згідно записів погосподарських книг Міжрічанської сільської ради будинок облікувався за ОСОБА_5; на час його смерті ОСОБА_4 (дружина) проживала та була зареєстрована у вказаному будинку (а.с.15).

Після його смерті, яка настала 11.10.1995 року (а.с.12) спадщину прийняла за законом дружина ОСОБА_4, яка продовжувала проживати у вказаному будинковолодінні та вступила в управління майном.

Оскільки цивільні відносини, пов'язані з прийняттям спадщини, виникли й закінчилися до 01 січня 2004 року до набрання чинності Цивільним Кодексом України, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу суд при вирішенні даного спору застосовує до них положення ЦК Української РСР 1963 року.

Статтями 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця).

Як встановлено ст. 538 цього ж Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК, статті 34, 35, 38 Закону від 2 вересня 1993р. Про нотаріат.).

Дія зазначених норм закону поширюється на спадкоємців як за заповітом, так і за законом.

Встановлено, що ОСОБА_4, будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка прийняла спадщину, оскільки після його смерті, одразу вчинила дії, які свідчать про це : зокрема, продовжував проживати в будинку, користуватися особистими речами (посудом, господарським реманентом) та стала здійснювати догляд за будинком, підтримуючи належний стан.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний житловий будинок збудовано у 1955 році на законних підставах і ОСОБА_4 до дня смерті жила в ньому (а.с.14), успадкуваши будинок після смерті чоловіка, то суд визнав, що вона і була власником вказаного і після її смерті, яка настала 09.09.2012 року (а.с.13), такий входить до складу спадкового майна.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт в користь позивача, інші спадкоємці не зверталися із заявою про прийняття спадщини, що вбачається з постанови нотаріуса (а.с. 16,18).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.17).

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 Постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".).

Позивач заначив, що проживав разом з матірю по вул. С.Стрільців, 19 в с. Міжріччя, хоч фактично зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт постійного проживання позивача в будинку по вул.С.Стрільців,19 в с.Міжріччя Болехівської міської ради з 2011 року разом із спадкодавцем ОСОБА_4 підтвердили також і свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є сусідами та очевидцями вкзщаних подій.

Зокрема, вони пояснили, що позивач після свого одруження проживав у дружини, тобто окремо від батьків. Після смерті батька, мати проживала сама, а коли стан здоров"я її погіршився, то позивач з 2011року став проживати разом з нею та вели спільне господарство по вул.С.Стрільців,19 в с.Міжріччя Болехівської міської ради.

Окрім цього, вказаний факт визнаний відповідачем, який є братом позивача, у заяві про визнання позовних вимог.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті матері, оскільки на час смерті постійно проживав разом із спадкодавцем в належному будинку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом, бажаючи прийняти спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті матері звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

А відповідач проживаючи окремо у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16).

Стосовно відсутності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, як спадкоємець за заповітом згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої і набув право власності на нього по вул.С.Стрільців.19 в с.Міжріччя Болехівської міської ради, так як факт постійного проживання із спадкодавцем доведений під час розгляду справи.

Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається: із житлового будинку "А", комори Б, шопи В, стайні Г, стодоли Д, погребу Е, вбиральні Є, огорожі, воріт, криниці.

На підставі наведеного, ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по вул. вул.С.Стрільців,19 в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку "А", комори Б, шопи В, стайні Г, стодоли Д, погребу Е, вбиральні Є, огорожі, воріт, криниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, місце проживання с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 - вул. Центральна, 56 с. Любимівка Вільнянського району Запорізької області.

Дата складання повного тексту рішення 16 жовтня 2018 року.

Суддя О.С.Головенко