Провадження №2/235/1578/18
Справа №235/3685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.09.1997 року, після розірвання шлюбу з 07.02.2006 року по теперішній час фактично не проживає і не буде проживати тому, що мешкає в м. Ясинувата Донецької області. Між ними була попередня усна домовленість про те, що він при довгому перебуванні в іншому місті проживання зніметься з реєстрації, однак на даний час звязок з ним втрачено.

Відповідач ОСОБА_5 був зареєстрований за вказаною адресою з 10.09.1997 року, після того, як уклав шлюб з 18.02.2002 року по теперішній час фактично не проживає і не буде проживати тому, що мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 Росія, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України. З ним також була попередня усна домовленість про його добровільне зняття з реєстрації при тривалій відсутності, однак звязок з ним втрачено.

Квартира належиться на праві власності відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності.

Позивачка в квартирі зареєстрована, мешкає одна, сплачує комунальні послуги також сама. Загальна площа квартири складає 92,9м2. На даний час позивач не працює, перебуває на пенсії за віком, її місячний дохід складає 1956,72грн. Відповідно до тарифів за комунальні послуги без призначення субсидії оплата становить приблизно 1150грн. Раніше позивачка зверталась до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради для отримання субсидії, шляхом надання відповідних актів про зареєстрованих зазначених осіб. В звязку зі змінами до Правил отримання субсидії її попереджено в усній формі про відмову, оскільки за вказаною адресою зареєстровані ще дві особи. Сама без призначення пільг по оплаті комунальних послуг, позивачка зі своїми доходами не в змозі їх сплачувати.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зняти їх з реєстрації.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі до судового засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та зміст спірних правовідносини,

ВСТАНОВИВ:

Квартира 18, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Шмідта, будинок 137-А, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Комунальним підприємством «Управління міського господарства» (а.с.17).

Згідно довідки від 25.05.2018 року, виданої Покровською міською радою Донецької області, за адресою: АДРЕСА_2 з 10.09.1997 року зареєстровані: позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_4, який є колишнім чоловіком позивачки та відповідач ОСОБА_5 син позивачки (а.с.11).

Згідно акту КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» від 31.05.2018 року, зазначається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживають за вказаною адресою з 2005 року по теперішній час (а.с.13).

За результатами обстеження умов гр-ки ОСОБА_1, проведеного депутатом Покровської міської ради ОСОБА_7, було складено акт від 19.06.2018 року, яким також встановлений факт непроживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12).

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У частині четвертій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а у разі спору - судом.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

З матеріалів справи вбачається, що квартира в якій зареєстровані позивач та відповідачі, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, в розмірі 1/4 частини кожному (а.с.17).

Суд зазначає, що позивачка не оспорює права власності відповідачів на належні їм частки квартири, відповідачі позовні вимоги визнають, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.72 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.405 ЖК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 81, 141, 206, 223, 265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, пропорційно: по 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, місце перебування: Донецька область, м. Ясинувата, вул. Лермонтова, 15/44, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_3.

Повний текст рішення виготовлено 20.08.2018 року.

Суддя С.М.Хмельова