Справа №551/449/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2018 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення ідеальних часток у спільному нерухомому майні, визнання права власності на нерухоме та спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

17 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказуючи на те, що він разом з матірю ОСОБА_4, сестрою ОСОБА_5, померлою 19 січня 2004 року бабою ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7, який помер 27 лютого 2007 року, є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова, 15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області, тому, з метою прийняття спадщини після померлих баби ОСОБА_6 та батька ОСОБА_7, просив визначити за кожним з них розмір ідеальних часток у спільному майні, який дорівнює 1/5 частині.

Окрім цього, просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно померлої 19 січня 2004 року баби ОСОБА_6, яке складається з 1/5 частини обумовленого домоволодіння та з урахуванням належної йому частки просив визнати його власником 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова, 15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області.

Одночасно, просив визнати за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно померлого 27 лютого 2007 року батька ОСОБА_7, яке складається з 1/5 частини зазначеного домоволодіння, визнавши за ним право власності на 3/5 частину цього нерухомого майна.

Зважаючи на відмову відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 від належної їм частки у нерухомому майні, що є предметом спадщини, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Великий Перевіз, вул. Садова, 15, в цілому.

Ухвалою суду від 29 травня 2018 року позов ОСОБА_2 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у звязку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 19 червня 2018 року / а. с. 38 /.

Ухвалою суду від 19 червня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні на 13 серпня 2018 року / а. с. 47 /.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року судове засідання по справі було відкладено до 13 год. 00 хв. 21 вересня 2018 року / а. с. 55 /.

21 вересня 2018 року судове засідання було відкладено до 08 год. 30 хв. 16 жовтня 2018 року / а.с.60 /.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_8 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі / а. с. 66 /.

Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Шишацького району Полтавської області, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 56, 65/.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі та надали письмові відмови від власності на свої частки у житловому будинку, який є предметом спадщини, на користь позивача / а.с.67-68/.

Зважаючи на те, що відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів у їх сукупності та взаємозвязку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, згідно довідки № 231 від 20 квітня 2018 року, виданої Великоперевізьким старостинським округом ОСОБА_3 селищної ради Шишацького району Полтавської області, домоволодіння, що по вул. Садова, 15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області, згідно погосподарської книги №7, особовий рахунок №294, станом на 01 липня 1990 року, відносилося до колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 / а.с.23 /.

Згідно з ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг.

Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади /публічних актів/, що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст.120,123 ЦК УРСР /1963р./ всі члени колгоспного двору мали рівну частку в майні колгоспного двору.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 7, особовий рахунок №294 Великоперевізької сільської ради /на даний час Великоперевізький старостинський округ ОСОБА_3 селищної ради Шишацького району Полтавської області / є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Великий Перевіз, вул. Садова,15.

Отже, дане домоволодіння, станом на 01 липня 1990 року, належало членам колгоспного двору в рівних частках по 1/5 частині кожному.

Відповідно до технічного паспорта від 13 вересня 2017 року, виготовленого на імя позивача ОСОБА_2, житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Садова,15 в с.Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області, в цілому складається з житлового будинку літера « А- 1, а», вхідного погреба літера «Б» /а.с.2427/.

19 січня 2004 року в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області померла ОСОБА_6, про що 21 січня 2004 року в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 2 та видано свідоцтво про смерть серії І КЕ № 261062 / а. с.17 /.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно та майнові права, що складаються з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова,15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області.

Згідно відомостей спадкової справи №15/2008 до майна померлої 19 січня 2004 року ОСОБА_6, яка була досліджена судом, ОСОБА_2 12 квітня 2018 року звернувся до ОСОБА_3 нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого 29 вересня 2003 року секретарем виконавчого комітету Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №139, після померлої 19 січня 2004 року баби ОСОБА_6 Від інших осіб заяв про прийняття спадщини або відмову від неї спадкова справа не містить.

Проте, постановою в.о. завідуючої ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою ОСОБА_11 № 285/02-31 від 11 травня 2018 року спадкоємцю ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на спадкове майно померлої ОСОБА_6 у вигляді частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Великий Перевіз, вул. Садова,15, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлої / а.с.30 /.

27 лютого 2007 року в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області помер ОСОБА_7, про що 02 березня 2007 року в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №07 та видано свідоцтво про смерть серії І КЕ № 065292 / а. с.20 /.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, що складаються з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова,15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області.

Судом встановлено, що нині померлий ОСОБА_7 являється батьком позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №436020, виданим 15 липня 1977 року Великоперевізькою сільською радою Шишацького району Полтавської області / а. с. 5 /.

Згідно довідки №711 від 20 листопада 2017 року, виданої Великоперевізьким старостинським округом ОСОБА_3 селищної ради Шишацького району Полтавської області, разом з ОСОБА_7 на момент його смерті проживав син ОСОБА_2 / а.с.21 /.

У постанові в.о. завідуючої ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою ОСОБА_11 №285/02-31 від 11 травня 2018 року зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилася / а.с.30 /.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити спадкоємцями одну або кілька осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з положеннями статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її у межах строку, визначеного ст. 1270 ЦК України.

В силу статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин 1 і 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, а єдиним спадкоємцем якого за заповітом після померлої ОСОБА_6 та за законом після померлого ОСОБА_7 являється позивач ОСОБА_2, який у відповідності з вимогами положень ЦПК України вважається таким, що прийняв спадщину та не відмовився від неї, а факт відсутності правовстановлюючих документів на даний будинок позбавляє позивача можливості оформити вказане майно, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно, тому за ним може бути визнано право власності на спадкове майно.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Визнавши позовні вимоги в повному обсязі та подавши до суду письмові заяви про відмову від права власності на частки у спірному будинку на користь позивача ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 фактично відмовилися від свого права власності на належні їм частки у спірному житловому будинку, що по вул. Садова,15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області, а враховуючи те, що право власності на вказаний будинок до теперішнього часу зареєстроване не було така відмова не підлягає внесенню до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно претендує на спірний житловий будинок в цілому, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 55, 124 Конституції України, статтями 3, 15, 16, 316, 319, 321, 328, 347, 355, 381, 392, 1216, 1218, 1236, 1256, 1278 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статтями 120,123 ЦК Української РСР 1963 року, статтями 2, 16, 1218, 1261, 1268, 1270, 1276 ЦК України, статтями 4,5, 211, 259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Визначити розмір ідеальних часток у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Великий Перевіз, вул. Садова,15, який в цілому складається з житлового будинку літера « А- 1, а», вхідного погреба літера «Б» за нині померлою ОСОБА_6, нині померлим ОСОБА_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 / дошлюбне прізвище ОСОБА_12 / ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, по 1/5 частині за кожною особою.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як за спадкоємцем за заповітом, посвідченим 29 вересня 2003 року секретарем виконавчого комітету Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №139, право власності на спадкове майно померлої 27 березня 2011 року баби ОСОБА_6, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова,15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно померлого 27 лютого 2007 року батька - ОСОБА_7, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова, 15 в с.Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області.

Прийняти відмову ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, від права власності на належні їм на праві власності 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Садова,15 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати в цілому за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Великий Перевіз, вул. Садова,15, та складається з житлового будинку, 1964 року побудови, загальною площею 61,5 кв. м., та вхідного погреба, 1964 року побудови.

Рішення суду може бути оскаржено через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення / складання / має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: