Дата документу 07.08.2018
Справа № 334/1991/18
Провадження № 2/334/2395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав в позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_3. Її батько ОСОБА_2, незважаючи на те, що не перебував з ОСОБА_1 у шлюбі, визнав доньку як свою.

З 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно не проживають. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Тому позивачка, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, права і інтереси, якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні доньки та навіть не намагається цього робити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог позовної заяви не заперечував та визнав її в повному обсязі.

Представник районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району - Маньковська Л.Г. у судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, щодо слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 СК України, оскільки батько і матір можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_3. Її батько ОСОБА_2, визнав доньку як свою, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Малолітня ОСОБА_3, проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою № 04.2716-1176 від 29.01.2018 року (а.с.8).

Батько про доньку не піклується, її життям не цікавиться та не виявляє такого бажання, вказане підтверджується матеріалами справи (а.с.13-18).

Відповідно висновку про позбавлення батьківських прав - ОСОБА_2 виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району, останній неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, права і інтереси якої, повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважають за можливе позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки № 1646 від 29.06.2017 року, яку видано Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 (а.с.12).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків та характеризує ОСОБА_2 з негативної сторони, як особу яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Батько малолітньої ОСОБА_3, відповідач - ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає необхідного матеріального забезпечення для дитини, що негативно впливає на її розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст.164-166 СК України, ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», від 26.04.2001р. №2402-ІІІ, п.16,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 серпня 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.