Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 Справа №607/13880/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просить провести поділ спільного майна подружжя, а саме: квартири №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м., належної та зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 липня 1992 року, гаражу з підвалом №123 в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 40,0 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2010 року, виданого Петриківською сільською радою на підставі рішення виконкому №144 від 29.06.2010 року, транспортного засобу марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_2, визнавши за нею право власності на 1/2 ідеальної частки в зазначеному спільному майні подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на те, що із 28 серпня 1963 року вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 р. За час шлюбу, сторонами було придбано наступне майно: квартира №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м., належної та зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 липня 1992 року, гараж з підвалом №123 в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 40,0 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2010 року, виданого Петриківською сільською радою на підставі рішення виконкому №144 від 29.06.2010 року, автомобіль марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2 Останнім часом між ними постійно виникають непорозуміння щодо використання спільно придбаного майна. Враховуючи вищенаведене, вважає, що її ідеальна частка у майні, що є обєктом права спільної сумісної власності, становить - Ѕ.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1963 року, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 р.

ОСОБА_3 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 07.05.1992 року за реєстром №5-2976, укладеного між виконкомом Тернопільської міської ради народних депутатів в особі начальника Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_5, діючого на підставі довіреності виконкому від 21 березня 1991 року за №320/50 та ОСОБА_2, останній купив квартиру АДРЕСА_1(раніше бульвар Молодіжний) в місті Тернополі за 18 176 крб.

29 липня 1992 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано Реєстраційне посвідчення, згідно якого трикімнатна квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві особистої власності на підставі Договору купівлі-продажу від 07.05.1992 р., реєстрований номер №5-2976, за ОСОБА_2.

ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССХ №004223, виданого 02.07.2010 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, гараж з підвалом №123, загальною площею 40,0 кв.м. в гаражному кооперативі «Колос» в с. Петриків Тнернопільського району Тернопільської області належить на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про право власності серії САС №396471, виданого 02.07.2010 р. Петриківською сільською радою на підставі рішення виконкому №144 від 29.06.2010 р.

Як вбачається із ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, автомобіль марки «Dacia Logan 1.4», 2007 року випуску, 15.01.2008 р. зареєстрований за ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

ОСОБА_3 ч.1 ст.61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Субєктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

ОСОБА_3 абзацу першого пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сімї матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола обєктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Крім того, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного, сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (п. 30 зазначеної Постанови).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній, власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України).

Проаналізувавши та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, провівши поділ трикімнатної квартири №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м., належної та зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 липня 1992 року, гаражу з підвалом №123 в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 40,0 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2010 року, виданого Петриківською сільською радою на підставі рішення виконкому №144 від 29.06.2010 року, транспортного засобу марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_2, які придбані ОСОБА_2 під час шлюбу із позивачкою та належать до спільного майна подружжя, а тому слід визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку зазначеного майна, у спільному майні подружжя.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Провести поділ спільного майна подружжя, а саме квартири №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м., належної та зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 липня 1992 року, гаражу з підвалом №123 в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 40,0 кв.м., який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2010 року, виданого Петриківською сільською радою на підставі рішення виконкому №144 від 29.06.2010 року, транспортного засобу марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у спільному майні подружжя на :

-1/2 ідеальну частку квартири №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м;

-1/2 ідеальну частку гаражу з підвалом №123 загальною площею 40,0 кв.м. в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області ;

-1/2 ідеальну частку транспортного засобу марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у спільному майні подружжя на :

-1/2 ідеальну частку квартири №65 у будинку №1 по вул. бульвар П.Куліша в місті Тернополі, загальною площею 62,9 кв.м., житловою 37,2 кв.м;

-1/2 ідеальну частку гаражу з підвалом №123 загальною площею 40,0 кв.м. в гаражному кооперативі «Колос» в с.Петриків Тернопільського району Тернопільської області;

-1/2 ідеальну частку транспортного засобу марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 72 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04 січня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6