Справа № 457/825/18
провадження №2/457/302/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 грудня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що 23 лютого 2012 року сторони уклали шлюб, який розірваний рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 лютого 2016 року. У шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачкою. Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року з відповідача стягуються в користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім витрат на утримання дитини, позивачкою понесені додаткові витрати на оплату дитячого садка, лікування дитини та поїздку на море. Відповідач допомоги на додаткові витрати дитини не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Загальна вартість додаткових витрат на дитину, що викликані розвитком її здібностей, відпочинком, лікуванням та оздоровленням становить 10 101,02 гривень, що підтверджується відповідними документами. Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину вартості понесених нею додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, у розмірі 5050,51 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 звернувсч до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2012 року сторони уклали шлюб, який розірваний рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 лютого 2016 року. У шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року у цивільній справі № 442/6836/16-ц з відповідача стягуються в користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розяснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаними особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин, викладених у статті 185 Сімейного кодексу України закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба) , так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад: музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняттях у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоровя дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Відповідно до довідки від 24.11.2017 року № 30, виданої Дошкільним навчальним закладом № 2 «Ялинка», ОСОБА_3 перебувала у ДНЗ № 2 «Ялинка», де відвідувала гуртки англійської мови та хореографії.

За перебування доньки у Дошкільному навчальному закладі № 2 «Ялинка» позивачкою понесені додаткові витрати в сумі 268,00 гривні, що підтверджується квитанцією № 154 від 18.04.2018 року ТВБВ № 10013/012 м. Трускавець.

Згідно повідомлення Комунальної установи «Трускавецька міська лікарня» від 24.11.2017 року № 986/02 ОСОБА_3 часто і довготривало хворіє гострими респіраторними захворюваннями, для лікування яких призначалися ліки.

Для лікування доньки, позивачкою понесені витрати в сумі 333,02 гривень на придбання медикаментів, що підтверджується відповідними касовими чеками: № 66296 від 01.05.2018 року; № 184560 від 01.05.2018 року; № 0054249 від 21.05.2018 року; № 0054272 від 22.05.2018 року.

Згідно повідомлення Комунальної установи «Трускавецька міська лікарня» від 22.05.2017 року № 726/02 ОСОБА_3 часто і довготривало хворіє гострими респіраторними захворюваннями і потребує періодичного відпочинку та оздоровлення на морі.

З метою відпочинку та оздоровлення доньки на морі, позивачка придбала авіаквитки для поїздки в Іспанію, де тимчасово працює та проживає її подружка. Вартість двох авіаквитків становить 9550,00 гривень. Таким чином, загальна вартість додаткових витрат на дитину, що викликані розвитком її здібностей, відпочинком, лікуванням та оздоровленням становить 10 101,02 гривень.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, вищевказані витрати позивачки повинні бути розподілені у рівних частках.

Суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути половину додаткових витрат на дитину, що викликані розвитком її здібностей, відпочинком, лікуванням та оздоровленням у розмірі 5 050,51 грн., оскільки участь батька у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком і ОСОБА_2 не має наміру в добровільному порядку їх компенсувати, а тому немає іншої можливості захисту свого права, ніж звернення до суду з відповідним позовом.

У статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. N 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В матеріалах справи містяться розрахункові-чеки на придбання лікарських засобів для малолітньої ОСОБА_3, чеки за придбання авіаквитків, оскільки, як вбачається з документів, наданих КП «Трускавецька міська лікарня», малолітня ОСОБА_3 часто та регулярно хворіє гострими респіраторними захворюваннями, а тому потребує періодичного відпочинку та оздоровлення на морі.

Отже, оскільки відповідні витрати вже понесені позиваче , є обґрунтованими та підтверджується письмовими доказами, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі 5050,51 гривень.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та стягнути в користь позивачки 400 грн. понесених нею витрат на правничу допомого, підтвердження чого міститься у матеріалах справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 284-285 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину вартості понесених нею додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5050,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору у користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 400 грн. понесених судових витрат.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_5