ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Суми

Справа №592/5835/18

Номер провадження 22-ц/788/1468/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Хитрова Б.В. у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «МАШ-СЕРВІС», в якому указувала, що 16 березня 2018 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів повний розрахунок при звільненні.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 14 065 грн. 92 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по дату фактичного розрахунку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2018 року на часткове задоволення вказаного позову постановлено стягнути з ТОВ «МАШ-СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 8 210 грн 66 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 088 грн 38 коп. з якого підлягають утриманню відповідні податки та збори.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «МАШ-СЕРВІС», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 8210 грн 66 коп.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що 05 червня 2018 року відповідач провів виплату усіх належних позивачці на момент звільнення сум, а тому розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 21 червня 2018 року є помилковим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача, яка не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності факту наявності заборгованості відповідача по заробітній платі на момент ухвалення рішення.

Утім погодитися з таким висновком не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС» та 16 березня 2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 5).

При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачкою. За довідкою № 87 від 13 червня 2018 року, виданої ТОВ «МАШ-СЕРВІС», станом на 14 червня 2018 року заборгованість останнього з виплати заробітної плати позивачці складає 8210 грн 66 коп., середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 188 грн 88 коп. (а. с. 12).

З наданих відповідачем платіжних доручень та витягів з банківського програмного комплексу слідує, що ТОВ «МАШ-СЕРВІС» за період з 29 березня по 05 червня 2018 року на погашення заборгованості сплачено позивачці 22 045 грн 07 коп. (а. с. 26-55).

Тобто повний розрахунок відповідачем проведений 05 червня 2018 року.

Не звернувши уваги на викладене, суд першої інстанції безпідставно, за відсутності заборгованості відповідача по виплаті заробітної плати позивачці, задовольнив позовні вимоги про її стягнення, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду щодо вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також ухвалено за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так, відповідно до статтей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом другим Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата: доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

Оскільки фактичний розрахунок з позивачкою був проведений відповідачем 05 червня 2018 року, то строк затримки становить 54 дні.

Звідси, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 10 199 грн 57 коп. (54х188,88).

За таких умов, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині стягнення заборгованості по заробітній платі скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні цих вимог та в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені змінити, зменшивши розмір присудженої суми з 12 088 грн 38 коп. до 10 199 грн 57 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057 грн 20 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2018 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) заборгованості по заробітній платі скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінити, зменшивши присуджений до стягнення розмір з 12 088 грн 38 коп. до 10 199 грн 57 коп. з подальшим утриманням з даної суми усіх передбачених законодавством податків та інших обовязкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «МАШ-СЕРВІС» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) за рахунок держави сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 06 вересня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

ОСОБА_2