Справа № 396/1797/17
Провадження № 2/396/45/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.08.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря судового засідання Стеценко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від імені якого діє філія-Кіровоградське обласне управління АТ "Ощадбанк", треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк", Публічне акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк», з урахуванням уточнених позовних вимог заборгованість в сумі 15177,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 24.05.2011 року уклали договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитовою схемою №390880. За умовами договору банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000 грн., а боржник зобов'язався належним чином використати та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 23% річних.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань за користування кредитним лімітом заборгованість ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі якого діє філія - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 06.09.2017 року становить 15177,72 грн., з яких простроченого боргу - 14994,65 грн. та прострочених відсотків по угоді - 174,07 грн., комісії за додаткові послуги банку - 9 грн.

21.01.2017 року позивачу стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

28 лютого 2017 року на адресу Новоукраїнської державної нотаріальної контори банком направлено лист-вимогу з пред'явленням вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину померлої ОСОБА_2

17 березня 2017 року Новоукраїнською державною нотаріальною конторою надано відповідь про те, що заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 та направлено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Станом на 10.03.2017 року інших спадкоємців не було.

06 вересня 2017 року банком до Новоукраїнської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Української Н.М. та приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Полякової Н.В. направлено листи-вимоги з пред'явленням вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину померлої ОСОБА_2, на що 12 жовтня 2017 року отримано відповідь від Новоукраїнської державної нотаріальної контори про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.1282 ЦК України, банком направлялися повідомлення спадкоємцю боржника - ОСОБА_2 щодо заборгованості за договором та необхідність її погашення, однак ОСОБА_2 на звернення не відповідала та заборгованість по кредиту не сплатила, тому банк вимушений звернутися з даним позовом до суду.

29.01.2018 року відповідачем ОСОБА_2 відповідно до вимог ЦПК України, подано відзив на позовну заяву, де вона позов не визнає посилаючись на наступне:

- вона не була позичальником і стороною в кредитному договорі, до смерті матері не здогадувалася про існування даного кредитного договору;

- в наданій кредитній справі відсутня анкета-заява ОСОБА_2 щодо відкриття карткового рахунку НОМЕР_1;

- відсутній повний розрахунок заборгованості по кредитному договору;

- в кредитній справі відсутні додатки №№ 2,3;

- реквізити та підписи сторін - в графі паспортні дані клієнта відсутній номер паспорту, ким виданий, вказаний лише НОМЕР_2 та місце проживання клієнта;

- в матеріалах справи відсутній договір страхування та до участі у справі не залучений належний відповідач Страхова компанія "ДІМ Страхування";

- в матеріалах кредитної справи відсутнє повідомлення страхової компанії щодо настання страхового випадку, відсутня відповідь страхової компанії у зв'язку з чим неможливо здійснити виплату відповідної заборгованості;

- відсутнє рішення кредитного комітету, повторне, щодо зміни способу стягнення заборгованості з досудового на судовий;

- відсутнє письмове підтвердження щодо вручення ОСОБА_2 повідомлення щодо заборгованості по кредиту ОСОБА_2 та необхідності сплати даного боргу.

За таких підстав та обставин відповідач ОСОБА_2 вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України».

Представник позивача Осадчук С.Ю., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_8 в судовому засідання позовні вимоги не визнавали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники третіх осіб до суду не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому судом, за згодою сторін, ухвалено про розгляд справи у їх відсутності (а.с.113,226,231,240 т.1, 46,66,71 т.2).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі якого діє філія - Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк» та гр. ОСОБА_2 уклали договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитовою схемою. За умовами договору банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000 грн., а боржник зобов'язався належним чином використати та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 23% річних.

Суд погоджується із правом на стягнення із спадкоємця боржника суми простроченої заборгованості, оскільки таке право безспірно підтверджено правовим висновком вищого суду: "якщо спадкоємець прийняв спадщину, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця" (ВС/КЦС,справа №175/4367/15-ц,16.05.18), але тільки в разі додержання кредитором передбачених законодавством умов.

При цьому судом звертається увага про відсутність у договорі (а.с.12-14 т.1) наступних обов'язкових реквізитів, що дають змогу ідентифікувати як позичальника, так і предмет кредитування:

- договір, який являється основним документом, не містить реєстраційного номеру. При цьому, не містить зазначення номеру договору й повідомлення про умови кредитування (а.с.15 т.1). Вказівка в умовах договору - Предмет договору у п.1.1 номеру карткового рахунку не означає належного ідентифікування самого кредитного договору. Крім цього, у повідомленні про умови кредитування, в останньому абзаці, відсутня відмітка про те, що працівник банку засвідчив особу позичальника та достовірність її підпису.

- договір, як основний документ на підтвердження укладання кредитної угоди, не містить повних анкетних даних позичальника ОСОБА_2, а саме не зазначено її дату народження, як у вступній частині договору, так і у розділі - реквізити сторін, натомість у цій частині графи, в яких заповнюються відомості про паспортні дані та ідентифікаційний номер позичальника - не заповнені, також не повно вказано адресу проживання позичальника - без зазначення області та поштового індексу.

Цей недолік є суттєвим і не може компенсовуватися за рахунок зазначення таких відомостей у додатках - повідомленні про умови кредитування, які не засвідчені підписом уповноваженої особи на перевірку анкетних даних позичальника та не скріплені відповідною печаткою банківської установи.

Не усунута ця прогалина і в судовому засіданні та наявність цього недоліку в судовому засіданні представником позивача належним чином не аргументована. Оскільки відповідач вважає цей недолік істотним, то суд погоджується із доводами відповідачки ОСОБА_2, оскільки унеможливлює суду переконатися в тому, що кредит надавався саме ОСОБА_2, спадкоємицею якої являється відповідач ОСОБА_2. Всі доводи представника позивача про надання кредиту саме матері відповідачки - ОСОБА_2, зважаючи на відсутність переконливих підтверджуючих письмових документів, мають форму припущення та не можуть кластися судом в основу судового рішення.

Сумнів щодо надання кредиту саме ОСОБА_2 - матері відповідачки ОСОБА_2 посилюється також і відсутністю у матеріалах справи заяви ОСОБА_2 на відкриття карткового рахунку НОМЕР_1, про відсутність цієї заяви вказувала відповідач у своєму відзиві на позов (а.с.174-176 т.1), який отримував представник позивача, проте суду такої заяви не надав на спростування заперечень відповідача ОСОБА_2

Також, в матеріалах справи відсутні докази фактичного надання позичальнику ОСОБА_2 вказаних у договорі грошових коштів чи перерахування цих коштів на відповідний картковий рахунок.

Не переконує суд у зворотньому надання представником позивача разом із позовною заявою копії паспортних документів на ОСОБА_2, оскільки маючи у своєму володінні такі документи, нічого не перешкоджало відповідальним працівникам позивача внести ці відомості до договору кредитування із метою повної ідентифікації у ньому особи позичальника.

Крім цього, згідно п.12.1 Договору (а.с.12-14 т.1), додатки 1,2,3 є його невід'ємною частиною, про що також вказувала у своєму відзиві відповідач ОСОБА_2, проте суду надано лише додаток №1 та не надані додатки №№ 2,3, що також перешкоджає суду повно та всебічно дослідити обставини укладення, підписання та виконання оспорюваного договору.

Крім цього, суду невідомо як і на якій підставі нотаріуси надавали відповіді представникам банку на їх запити, до яких були додані договори кредитування (без повних анкетних даних позичальника) (а.с.19-28 т.1).

У матеріалах справи мається лише повідомлення про отримання ОСОБА_9 претензії від банку Позивача (а.с.29 - зворот т.1), натомість докази надсилання претензії відповідачці ОСОБА_2, так і підтвердження отримання нею претензії, в матеріалах справи відсутні.

Заявлений позов має ще ряд недоліків, які унеможливлюють його повний та всебічний розгляд та є підставою для відмови у задоволенні.

Так, до позовної заяви додано розрахунок суми заборгованості ОСОБА_2 на загальну суму 15 421,75 грн., яка належним чином не обґрунтована, а саме не зазначено в який саме період та за якою формулою нараховувались відсотки та комісія за додаткові послуги банку, які саме ці додаткові послуги банку, чи передбачені вони договором. На цей недолік вказувала відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позов, проте представником позивача ці недоліки не усунуті.

Не усунуті ці недоліки і в уточненні до позовної заяви та в доданому розрахунку (а.с.48 т.1).

Згідно спадкової справи (а.с.50-80 т.1) вбачається, що претензії як до ОСОБА_2, так і до її спадкоємиці - відповідачки ОСОБА_2, висувалися також іншими банками, які являються третіми особами без самостійних позовних вимог, але зважаючи на відсутність поданих ними належних позовів до ОСОБА_2, суд вирішує справу лише за вимогами представника позивача - ПАТ "Державний ощадний банк України".

Суд вважає, що наведені вище недоліки не дають суду право задовольнити позов та стягнути заборгованість із відповідачки. Інші наведені доводи як позивача, так і представника відповідача, не є принциповими та не переконують суд у зворотньому.

Вказаний висновок суду базується на наступних положеннях чинного законодавства.

Згідно ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до п.11.3 договору картковий рахунок закривається у разі смерті власника картрахунку - фізичної особи (за зверненням банку до спадкоємців).

У відповідності до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки передбачені ч.ч. 2,3 ст.1281 ЦК України, позбавляється права вимоги.

21.01.2017 року позивачу стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

28 лютого 2017 року на адресу Новоукраїнської державної нотаріальної контори банком направлено лист-вимогу №109.20-10/2/366 з пред'явленням вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину померлої ОСОБА_2

17 березня 2017 року Новоукраїнською державною нотаріальною конторою надано відповідь за №198/02-14 від 15.03.2017 року про те, що заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 та направлено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №60358816 витяг №47036908 від 10.03.2017 року. Станом на 10.03.2017 року інших спадкоємців не було.

06 вересня 2017 року банком до Новоукраїнської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Української Н.М. та приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Полякової Н.В. направлено листи-вимоги з пред'явленням вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину померлої ОСОБА_2, на що 12 жовтня 2017 року отримано відповідь від Новоукраїнської державної нотаріальної контори №806/02-14 від 02.10.2017 року про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Судом встановлено, що позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" укладав договір кредитування із ОСОБА_2, належним чином яку позивач не ідентифікував у підписаному договорі, не представив доказів реального перерахування чи надання їй грошових коштів, не надав усіх додатків до Договору, не навів обґрунтованого розрахунку наявної заборгованості, не представив письмових підтверджень, що відповідач ОСОБА_2 являється спадкоємцем саме тієї ОСОБА_2, яка взяла позику у банку, не довів, що надсилав вимогу відповідачці ОСОБА_2 про необхідність погашення заборгованості її спадкодавиці ОСОБА_2, а тому усі вищенаведені в сукупності обставини свідчать про недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

Аналогічні правові позиції у подібних справах викладені у постанові від 30.01.2018 року (справа № 161/16891/15-ц, провадження № 61-517св18)

Третьою особою ПАТ "Креді Агріколь банк" надавав письмові пояснення (а.с.134-157 т.1), в яких фактично просив із відповідачки ОСОБА_2 на свою користь грошових коштів в рахунок погашення простроченої кредитної заборгованості, але оскільки таке пояснення за формою та змістом не відповідало вимогам ЦПК України про вступ у справу із самостійними позовними вимогами, то вказане пояснення розглянуте саме як пояснення третьої особи, а не як окремий позов, що не позбавляє ПАТ "Креді Агріколь банк" на звернення до суду із окремим позовом до відповідача.

У зв'язку із наведеним, позов підлягає повному відхиленню із залишенням понесених судових витрат за позивачем.

Керуючись ст.ст. 141,259-268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 20.08.2018 року.

Головуючий: В. І. Шепетько