Справа № 743/876/18
Провадження № 2/743/350/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки, без фіксування її технічними засобами, справу

за позовом ОСОБА_3

до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської

області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просиввизнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Славутич", розміром 4,24 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вказуючи, що він був членом КСП "Славутич" та включений до списку осіб, які мали право на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Славутич», але в свій час не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), а на даний час такі сертифікати не виготовляються, що змушує його звернутися до суду за захистом своїх прав, у відповідності до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 не з'явились. В поданих заявах, позивач підтримав позовні вимоги, а представник відповідача, при їх вирішенні, поклалась на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_3, згідно запису в трудовій книжці (БТ-І № 7423975), з 28.12.1988 р. по 16.05.1995 р. працював зварювальником в колгоспі імені Мічуріна, який згодом перейменовано на КСП "Славутич";

- 10 серпня 1995 року Ріпкинською районною радою народних депутатів Чернігівської області, на підставі рішення вказаної ради без дати та без номеру, був виданий Державний акт на право колективної власності на землю (Серії ЧН) колективному сільськогосподарському підприємству «Славутич (с.Вороб'їв), який посвідчував передачу вказаному підприємству у колективну власність 3527,2 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 21;

- ОСОБА_3 включений до Списків громадян членів КСП «Славутич» доданого до вищевказаного Державного акту на право на колективну власність за № 114;

- листом Відділу у Ріпкинському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08.06.2018 р. № 32-25-0.211-1637/178-18 підтверджується, що згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай), які були виготовлені на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області № 209 від 10.06.1996 р., розмір земельної частки (пай) по КСП "Славутич" (с. Вороб'їв)становив 4,24 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості);

- згідно Архівної довідки від 29.08.2018 р. № 304/07-13, яку видав Архівний відділ Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, на базі колгоспу імені Мічуріна було організовано КСП "Славутич" /протокол № 2 від 4 грудня 1992 р./;

- у зв'язку з відсутністю бланків не можливо видати на ім'я останнього сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП "Славутич" (с. Вороб'їв), що підтверджується листами Відділу у Ріпкинському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.08.2018 р. № 9-25-0.211-3624/118-18 та Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 03.09.2018 р..

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Статтею 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено, що право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути обєктом спадкування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст.23 ЗК України (1990 року) право власності або право користування землею посвідчується затвердженими актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Виходячи з вищезазначених правових норм, особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов:

1.перебування в членах КСП;

2.включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю;

3.одержання КСП цього акту.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти ОСОБА_3» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

За таких обставин, належним та ефективним способом захисту цивільних прав колишніх членів КСП, включених до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, в разі неможливості видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), є визнання права на земельну частку (пай)

Оцінка суду.

Виходячи з встановлених обставин та вказаних норм права, ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності КСП "Славутич" (с. Вороб'їв Ріпкинського району Чернігівської області), а оскільки у зв'язку з відсутністю бланків не можливо видати на ім'я останнього сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП "Славутич" (с. Вороб'їв), то за ОСОБА_3 слід визнати право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Славутич", розміром 4,24 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.23 ЗК України (1990 року), ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Славутич", розміром 4,24 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 5 вересня 2018 року.