Справа № 755/9830/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_3, в липні 2018 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 29 серпня 2008 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від даного шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22 листопада 2010 року і до досягнення донькою повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, станом на 01 лютого 2018 року, за останнім утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 95 490,75 грн. В період з січня 2014 року по січень 2018 року сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити - становить 752 721,28 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 752 721,28 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 04 липня 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2018 року, призначено головуючого суддю Яровенко Н.О.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року сторони уклали шлюб.

Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві від 14 квітня 2009 року, актовий запис № 1120 (а.с. 9).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_7, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2010 року та до її повноліття (а.с. 10).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Макаренко С.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого загальна заборгованість по аліментам, починаючи з січня 2014 року по січень 2018 року становить 95 490,75 грн. (а.с. 12).

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несплату аліментів, яка за період з січня 2014 року по січень 2018 року складає 752 721,28 грн. Однак, з даним розрахунком суд погодитися не може виходячи з наступного.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 03.02.2016 року у Справі № 6-1477цс15).

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.

Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів.

Так, при розрахунку пені суд керується наступною формулою: (сума заборгованості*1%*кількість днів у місяці).

2014 рік.

Січень: 1 195,27 грн.*1%*31=370,68 грн.

Лютий: 1 244,25*1%*28=348,39 грн.

Березень: 1 328,25*1%*31=411,76 грн.

Квітень: 1 345,50*1%*30=403,65 грн.

Травень: 1 318,00*1%*31=408,58 грн.

Червень: 1 363,00*1%*30=408,90 грн.

Липень: 1 409,75*1%*31=437,02 грн.

Серпень: 1 331,75*1%*31=412,84 грн.

Вересень: 1 340,50*1%*30=402,00 грн.

Жовтень: 1 356,75*1%*31=420,36 грн.

Листопад: 1 373,50*1%*30=411,90 грн.

Грудень: 1 603,50*1%*31=497,09 грн.

2015 рік.

Січень: 1 346,25*1%*31=417,34 грн.

Лютий: 1 524,75*1%*28=426,93 грн.

Березень: 1 579,00*1%*31=489,49 грн.

Квітень: 1 664,00*1%*30=499,20 грн.

Травень: 1 582,75*1%*31=490,65 грн.

Червень: 1 694,75*1%*30=508,43 грн.

Липень: 1 725,00*1%*31=534,75 грн.

Серпень: 1 652,25*1%*31=512,20 грн.

Вересень: 1 692,50*1%*30=507,75 грн.

Жовтень: 1 765,75*1%*31=547,38 грн.

Листопад: 1 772,25*1%*30=531,68 грн.

Грудень: 2 121,50*1%*31=657,67 грн.

2016 рік.

Січень: 1 781,50*1%*31=552,27 грн.

Лютий: 1 971,50*1%*29=571,74 грн.

Березень: 2 091,00*1%*31=648,21 грн.

Квітень: 2 057,00*1%*30=617,10 грн.

Травень: 2 020,00*1%*31=626,20 грн.

Червень: 2 0137,50*1%*30=641,25 грн.

Липень: 2 162,25*1%*31=670,30 грн.

Серпень: 2 146,50*1%*31=665,42 грн.

Вересень: 2 176,25*1%*30=652,88 грн.

Жовтень: 2 187,75*1%*31=678,20 грн.

Листопад: 2 252,00*1%*30=675,60 грн.

Грудень: 2 773,50*1%*31=859,79 грн.

2017 рік.

Січень: 2 323,00*1%*31=720,13 грн.

Лютий: 2 458,00*1%*28=688,24 грн.

Березень: 2 752,50*1%*31=853,28 грн.

Квітень: 2 697,00*1%*30=809,10 грн.

Травень: 2 639,50*1%*31=818,25 грн.

Червень: 2 772,75*1%*30=831,83 грн.

Липень: 2 853,00*1%*31=884,43 грн.

Серпень: 2 768,25*1%*31=858,16 грн.

Вересень: 2 855,75*1%*30=856,73 грн.

Жовтень: 2 863,50*1%*31=887,69 грн.

Листопад: 2 910,75*1%*30=873,23 грн.

Грудень: 3 508,75*1%*31=1 087,71 грн.

2018 рік.

Січень: 3 508,75*1%*31=1 087,71 грн.

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць), тобто становить 30 172,09 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення втрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов'язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов'язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов'язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З письмових матеріалів справи вбачається, що представництво позивача ОСОБА_1 здійснював адвокат ОСОБА_3, повноваження якого були підтверджені ордером на надання правової допомоги серії КВ № 418058 від 29 червня 2018 року (а.с. 7).

Однак, договору про надання правничої допомоги до ухвалення судового рішення ні позивачем, ні її представником до суду надано не було, клопотань та заяв про надання додаткового строку для подання доказів до суду не надходило.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, надані представником позивача докази, суд вважає, що підстав для стягнення витрат на правничу допомогу немає, а тому у задоволенні даних вимог повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 1-13, 76-83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 02105, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 03187, АДРЕСА_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 30 172 (тридцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 09 копійок.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко