Справа №718/2584/18
Провадження №2/718/815/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.10.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог сільська рада с. Брусниця про визнання особи такою, що втратила право в користуванні житлом та скасування реєстрації місця проживання,-
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по вул. Буковинське Віче, 27, в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області. У даному будинку крім неї та членів його сімї, зареєстрована також його дочка ОСОБА_4, відповідачка по справі, яка в даному господарстві не проживає з 2005 року. Вказує, що відповідач будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, втратила звязки з господарством, а тому просить суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по вул. Буковинське Віче, 27, в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак 02.10. 2018 року через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. На адресу суду повернувся конверт з відміткою, що відповідач за зазначеною у позові адресою не проживає. Відповідно до п.4 ч.7 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у пощтовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Представник третьої особи Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20.04.1988 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: вул. 29 березня, №27, в с. Брусниця, Кіцманського району Чернівецької області. (а.с.5).
Відповідно до довідки №3467 від 13.09.2018 року, виданої виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманської сільської ради Чернівецької області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що до складу його сімї входять: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7)
Відповідно до акту обстеження особистого селянського господарства ОСОБА_3 від 27.08.2018 року, в будинку по вул. Буковинське Віче (колишня 29 березня), 27, в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована, але не проживає з 2005. (а.с.6)
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Водночас відповідно до ст.7 закону №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) визнання особи безвісно відсутньою;
4) оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 1 березня 2016 року №825/1335/13-а, з огляду на те що закон №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог:
1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) про визнання особи безвісно відсутньою;
4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 30.06.2015 (справа №21-1438а15).
Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачка змінила місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2005 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованою за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391, 379 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог сільська рада с. Брусниця про визнання особи такою, що втратила право в користуванні житлом та скасування реєстрації місця проживання- задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований по вул. Буковинське Віче, 27, в с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, зі зняттям ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, з реєстраційного обліку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя: Л.О. Масюк