У Х В А Л А

Справа№ 752/26843/17

Провадження№ 2/752/2913/18

17.08.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.,

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Технічне промислове постачання», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окргу Мамай Ірини Володимирівни, Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, треті особи: ЗАТ «Київгума», ТОВ «Укрінформсервіс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального окргу Колесник Олена Олександрівна, Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, прокуратура міста Києва, про визнання недійсними правочинів та зобов'язати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просили суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку № 224 від 04 лютого 2015 року, укладений між ТОВ «Технічнее промислове постачання» і громадянином ОСОБА_3 щодо дачного будинку № 21, загальною площею 392,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменко О.М.;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_1, від 19.01.2016 року, укладений між ОСОБА_9 і ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окргу Колесник О.О.;

- визнати недійсним протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окргу Мамай І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 34515709 від 29.03.2017 р. 13:48:07, стосовно реєстрації прав вланості ОСОБА_5 на дачний будинок № 21 загальною площею 392,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000; номер запису про право власності 19700774;

- скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис номер 19700774 про право власності дачного будинку № 21 загальною 392,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000, та закрити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майнео відповідний розділ.

Від позивачів ОСОБА_1. ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просять вжиття заходів забезпечення позову, а саме :

накласти арешт на дачний будинок №21, розташований адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000;

заборонити будь-які дії, пов'язані з відчуженням дачного будинку №21, розташованого адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, його реєстрацією перереєстрацією.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено про те, що позивачі є власниками об'єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000. З відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 29.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. проведено державну реєстрацію права власності на дачний будинок АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_5 за реєстраційним номером 000на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.О. 19.01.2016 року, що який оспорюється позивачами у даному судовому провадженні. Оскільки у даному судовому провадженні існує спір щодо зазначеного нерухомого майна, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, у майбутньому у випадку відчуження предмету спору власником - відповідачем ОСОБА_5

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивачів, суд виходить з наступного.

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно абзацу першого ст. 41 Конституції України (положення Конституції України, прийнятої на п'ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними законами України №2222-IV від 08.12.2004 року, № 2952-VI від 01.02.2011 року, № 586-VII від 19.03.2013 року, визнано такими, що є чинними на території України Постановою Верховної Ради України № 750-VII від 22.02.2014 року) кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

За матеріалами позовної заяви, предметом спору у даному судовому провадженні є, окрім інших, визнання недійсними договорів купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_1, власником якого станом на час вирішення питання є відповідач ОСОБА_5, в тому числі і до якої заявлено вказану позовну вимогу.

Таким чином, суд виходить з того, що між сторонами - позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 - існує спір, предметом якого є нерухоме майно - дачний будинок АДРЕСА_1.

Зважаючи на підстави та обгрунтування заявлених позовних вимог, а також на те. щр предметом спору є, зокрема, договір купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_1 від 19.01.2016 року , сторонами якого не є ОСОБА_1 та ОСОБА_1, враховуючи, що позивачами не заявлено вимог відповідно до ст.1212 ЦК і вони не оскаржували реєстрацію права власності за ОСОБА_5 дачного будинку № 21. розташованого за адресою АДРЕСА_1, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Окрім того, позивачє є власниками об"єкта незавершеного будівництва, що знаходитьмя за адресою : АДРЕСА_1 ними не було належним чином обгрунтовано забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборон на дачний будинок № 21 , розташований за цією ж адресою та зазначені правові підстави, які б порушували їх право власності .

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Технічне промислове постачання», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окргу Мамай Ірини Володимирівни, Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, треті особи: ЗАТ «Київгума», ТОВ «Укрінформсервіс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального окргу Колесник Олена Олександрівна, Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, прокуратура міста Києва, про визнання недійсними правочинів та зобов'язати вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя