Справа№329/750/18
Справа №329/750/18
Провадження №2/329/276/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ломейка В.В.,
при секретарі Богдан І.І.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_2, в якій просить визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульневе, вул. Перемоги, 164-л, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.
Позивачеві на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок. Відповідачі у справі не є його співвласниками. За вказаною адресою проживає вона та її чоловік, ОСОБА_6
На даний час позивачка не бажає, щоб у належному їй будинку були зареєстровані вказані особи, оскільки це обмежує її право на оформлення субсидії та порушує її права як власника житлового будинку.
За таких підстав ОСОБА_2 просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак в позовній заяві зазначила, що уповноважує представляти її інтереси в судовому засіданні представника без її особистої участі.
Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить оголошення про виклик відповідачів на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області (а.с.28). Також до суду відповідачами не надано заяв про розгляд справи без їх участі. За згодою позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає ст.224 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що являється рідною сестрою позивачки, а також знає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, які приблизно 10 років назад виїхали на постійне місце проживання до АР Крим та купили там будинок.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку, а також те, що дійсно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але понад 8 років назад виїхали на постійне місце проживання до АР Крим.
Суд, обєктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивача, свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок за номером 164-л, що розташований по вул. Перемоги в с. Стульневе Чернігівського району Запорізької області належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.05.1993р. ДП «Імпульс» (а.с.7).
Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у буд. №164-л по вул. Перемоги с. Стульневе Чернігівського району Запорізької області зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.8)
Факт не проживання ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 підтверджується довідками №356, №357, №358 від 13.07.2018р. та від 10.09.2018р., виданими виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, Стульневським старостинським округом, де зазначено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не проживають там понад 8 років (а.с.9-11, 20-22).
За особистими заявами реєстрація відповідачів за вказаною адресою не знята, що перешкоджає здійсненню позивачем належного їй права власності щодо користування та розпорядження житловим будинком, а також ускладнює процедуру оформлення субсидій.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України. Згідно з ч. 2 цієї ж статті власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у відповідності до положення ст. 391 ЦК України.
Положення ст. 150 ЖК УРСР визначає право громадян, які мають у приватній власності будинок, користуватися ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак частина 2 цієї статті передбачає втрату права на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи наведені норми діючого законодавства та відсутність відповідачів за місцем реєстрації протягом періоду, що значно перевищує передбачений законом, суд вважає цілком законною вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним позивачеві житловим будинком.
Суд вважає доведеним факт втрати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права користування належним ОСОБА_2 житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульневе, вул. Перемоги, 164-л.
За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.
Вимоги про розподіл судових витрат суду не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150 ЖК України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 11-13, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульневе, вул. Перемоги, 164-л.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя В.В.Ломейко