Справа № 574/1248/17
Провадження №2-о/574/6/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

в присутності представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Сніжківська сільська рада Буринського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даною уточненою заявою мотивуючи тим, що 26.02.2015 року помер ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, яку вона прийняла оскільки на день смерті проживала із спадкодавцем з січня 2008 року. При зверненні до нотаріальної контори постало питання доведення факту проживання із спадкодавцем однією сімєю на протязі останніх пяти років, оскільки кровно спорідненими родичами вони не були. Просила встановити факт проживання з ним з 23.01.2008 року до дня смерті останнього 26.02.2015 року.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що заявниця ОСОБА_2 проживала з покійним ОСОБА_3 з січня 2008 року однією сімєю і була йому як дочка, хоча кровно спорідненими вони не були, однак вели спільний побут, піклувалися одне про одного, вона здійснила його поховання.

Представник заінтересованої особи Сніжківської сільської ради в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, не заперечував проти встановлення факту проживання заявниці однією сімєю з покійним ОСОБА_3.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожна окремо, підтвердили, що заявниця проживала однією сімєю з ОСОБА_3 з 2008 року до дня смерті останнього, тобто до 26.02.2015 року і була йому як дочка. Вони мали спільний побут, вели спільне господарство, піклувалися одне про одного, заявниця здійснила поховання ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року помер ОСОБА_3, який з 23.01.2008 року до дня смерті проживав із заявницею однією сімєю по вул.Корольова,12 в с.Сніжки, Буринського району, Сумської області, ведучи господарство, маючий спільний побут, взаємні права та обовязки, що підтверджується показами представника заявниці, свідків, свідоцтвом про смерть, довідками Сніжківської сільської ради (а.с.10,12-14).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до якої ввійшла земельна ділянка площею 3,245 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сніжківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №710516 та земельна ділянка площею 3,246 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сніжківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №710741, яку він прийняв шляхом спільного проживання після смерті 04.06.2006 року своєї дружини ОСОБА_6, але за життя юридично не оформив, що вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, копій державних актів, довідки Сніжківської сільської ради, копії свідоцтва про одруження (а.с.6-9,11).

Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.28-33).

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту , визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частино 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Як вбачається з довідки Сніжківської сільської ради Буринського району Сумської області заявниця ОСОБА_2 з 23.01.2008 року проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року (а.с.34).

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення її прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 4,10,13,263-265,273, 293-294,315-316,319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Сніжківська сільська рада Буринського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3) реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), проживала однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року в селі Сніжки, Буринського району Сумської області у віці 75 рік, понад пять років до часу відкриття спадщини, тобто з 23.01.2008 року до дня смерті останньої 26 лютого 2015 року, за адресою Сумська область, Буринський район, с. Сніжки, вулиця Корольова,12.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 10.12.2018 року.