Справа № 750/5870/18
Провадження № 2/750/1642/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Карацюба М.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,
в с т а н о в и в:
13.06.2018 позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення завданої державі невідшкодованої шкоди у розмірі 6583 грн. 36 коп.
В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2017 року №61 виключений зі списку особового складу військової частини з підстав його звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту «ж» статті 26 частини восьмої Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які вислужили строк військової служби за контрактом, укладених на умовах, передбачених абзацом 2 частини 3 статті 23 цього Закону).

Після звільнення відповідача на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №464 від 19.12.2017 було проведено службове розслідування по факту незаконного списання з балансу частини матеріальних цінностей, яке призвело до витрат ресурсів по службі ПММ.

В ході проведення службового розслідування було встановлено термін для усунення недоліків, виявлених під час розслідування (надання підтверджуючих документів: шляхових листів, робочих листів агрегатів) у встановлений строк до 31.12.2017 року. Також було виявлено, що під час проведення аудиту у військовій частині НОМЕР_1 командиром автомобільної роти лейтенантом ОСОБА_2 було надане пояснення, з якого стало відомо, що дорожні листи, які б підтверджували списання пального по донесенню № 1 від 31.01.2016 року, яке було відпрацьовано попереднім командиром автомобільної роти майором ОСОБА_1 , в підрозділі автомобільної роти відсутні, місцезнаходження їх йому не відоме, так як дане донесення він не відпрацьовував та раніше не бачив. Відібрати пояснення у майора ОСОБА_1 не має можливості, оскільки вищевказаний військовослужбовець був звільнений з лав ЗСУ наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 24.03.2017 року № 61.

Згідно наказу МОУ № 300 від 16.07.1997 року «Про затвердження Положення про військове(корабельне) господарство ЗСУ» та Статуту внутрішньої служби затвердженого ЗУ від 24.03.1999 року № 548-XIV, командир роти організовує та керує ротним господарством і несе відповідальність за його стан, повинен здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів, проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки, не менше ніж один раз на місяць. Командир автотранспортної роти згідно п.3.2.27 наказу № 300 повинен контролювати правильність оформлення шляхових листів, ведення книг обліку роботи автотранспорту та витрат пального і мастильних матеріалів.

Згідно наказу МОУ № 17 від 12.01.2015 року «Про затвердження порядку списання військового майна у ЗСУ» п.6.4., у військовій частині пальне, яке використано підрозділами списується за донесеннями про наявність та рух військового майна, донесення складаються на підставі записів у таких облікових документах: дорожніх листах, польотних листах, стартових хронометражних журналах, формулярах двигунів, робочих листах агрегатів, машинних журналах електричних агрегатів і добових та вахтових журналах. Дo донесення в обов`язковому порядку додаються зазначені вище облікові документи.

Згідно наказу МОУ №690 від 21.12.2010 року «Про затвердження тимчасового керівництва з обліку військового майна у ЗСУ» п.5.14.7. у частині (з`єднанні) пальне, яке використане підрозділами частини, списується на підставі донесень (форма 24, додаток 1 до цього Керівництва). Командири підрозділів щомісячно складають та подають до служби пально-мастильних матеріалів донесення. Донесення складаються на підставі даних дорожніх листів робочих листів агрегатів, роздавальних (здавальних) відомостей чекових вимог, накладних, відомостей заміру пального в баках машин, актів про зняття залишків пального а також записів в актах щодо приймання того (переданого) пального разом зі зразками озброєння та техніки.

Згідно п.5.14.13. командири підрозділів щомісячно проводять звірку облікових даних підрозділу з обліковими даними служби ПММ частини, начальник служби ПММ щомісячно проводить звірку облікових даних служби з обліковими даними фінансово-економічного органу частини.

Згідно пояснення наданого начальником служби ПММ (на посаді з червня 2015 по вересень 2016 року) старшого лейтенанта ОСОБА_3 донесення про використання ПММ підрозділів частини він не перевіряв.

З пояснень наданих бухгалтером ФЕС старшого солдата ОСОБА_4 стало відомо, що з травня 2015 по травень 2017 року зона вела бухгалтерський облік служби ПММ, на початок проведення аудиту 5ули встановлені розбіжності обліку ФЕС та служби ПММ у зв`язку з тим, що не були подані службою ПММ до ФЕС первинні документи в повному обсязі та у встановлені строки. Згідно наказу МОУ №690 від 21.12.2010 року «Про затвердження тимчасового керівництва з обліку військового майна у ЗСУ» до бухгалтерії приймаються повністю оформлені оригінали первинних облікових документів, п.2.1. передбачено, що до первинних облікових документів відносяться: накладні, наряди, рахунок-наряди, чекові вимоги, роздавально-здавальні відомості, акти, квитанції, дорожні, робочі, виробничі і роздавальні листи, атестати. Відповідно до п.2.4. виконані первинні облікові документи після запису в книгах (картках Обліку), інших облікових регістрах складу військової частини здійснених по них операцій повинні здаватися повертатися) до служби забезпечення з послідуючим передавання у строки, які встановлені графіком документообігу, до бухгалтерії для здійснення відповідних бухгалтерських операцій та для їх подальшого зберігання. До бухгалтерії приймаються повністю оформлені оригінали первинних облікових документів. Первинний обліковий документ без підписів командира військової частини, начальника ФЕС або його заступника, одержувача та здавальника військового майна, вважається не дійсним. Протягом всього періоду ведення бухгалтерського обліку служби ПММ, начальник служби ПММ жодного разу не проводив звірку облікових даних служби з обліковими даними ФЕС частини, яка передбачена п.5.14.13. наказу №690.

Згідно п. 3.2.3. наказу № 300 начальник служби ПММ частини повинен проводити облік та звітність щодо пально-мастильних матеріалів спеціальних рідин та технічних засобів.

Згідно пояснень, які надала діловод тилу старший солдат ОСОБА_5 стало відомо, що прибуткові та витратні документи по службі ПММ передавалися до ФЕС щомісячно, документи передавались згідно реєстрів старшому солдату ОСОБА_4 .

У ході проведення аудиту було встановлено, що колишнім командиром автомобільної роти майором ОСОБА_1 було відпрацьовано донесення про використання паливно-мастильних матеріалів від 31.01.2016 року № 1, про те не всі первинні документи, які підтверджують фактичне використання ПММ підкріплені до даного донесення, різниця між списаною та фактично підтвердженою кількістю ПММ склала 423 літри дизельного пального «3»-К5 кл.2 на загальну суму 6 583 грн. 36 коп.

З додаткових пояснень діловода служби ПММ старшого солдата ОСОБА_5 стало відомо, що за донесенням про рух ПММ в автомобільній готі в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2016 року № 01 проведено по книгах обліку служби ПММ (додаток №46), пальне вказане в донесені списано з обліку служби ПММ повністю.

В той же час бухгалтер фінансово-економічної служби старший солдат ОСОБА_4 пояснює, що командиром автомобільної роти ОСОБА_1 донесення № 1 від 31.01.2016 року до ФЕС не надавалися. На початок 2017 року службою ПММ було надано копію вищезазначеного донесення, але не були надані відповідні підтверджуючі документи, що необхідні для списання з бухгалтерського обліку, як це встановлено наказом МОУ №17 п.6.4.

На даний момент ПММ не списано з бухгалтерського обліку за відсутності документів згідно нормативних вимог.

Отже, службовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з особистою недисциплінованістю та безвідповідальним ставленням до своїх посадових обов`язків командира автомобільної роти майора ОСОБА_1 , а саме: надання відпрацьованого донесення № 1 від 31.01.2016 року без достатньої кількості шляхових листів, виникла нестача пального, яке рахується за автомобільною ротою у розмірі 423 літри дизельного пального «3»-К5 кл.2 на загальну суму 6 583 грн. 36 коп.

Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі за текстом - Положення) визначено, що відповідно до Конституції (Основного Закону) України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді.

За змістом пунктів 2, 13, 31 Положення, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

У разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі.

Відповідно до статті 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи - НОМЕР_3 ) завдану державі невідшкодовану шкоду у розмірі 6583 грн. 36 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 1762 грн. 00 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.В. Карапута