Справа № 161/4678/18
Провадження № 2/161/1953/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг в порядку регресу.

Вказує, що він являється власником квартири АДРЕСА_1.

Окрім нього, у вказаній квартирі зареєстрована та постійно проживає відповідач ОСОБА_4, однак комунальних послуг не сплачує, своїх зобовязань по утриманню квартири не виконує.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2015 року у справі № 161/17568/15-ц за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_4 та нього про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, стягнуто солідарно з відповідачів в користь ДКП «Луцьктепло» суму в розмірі 10804,50 грн., інфляційні нарахування в розмірі 4928,61 грн., три проценти річних в розмірі 345,45 грн.

На підставі даного рішення, 13.04.2016 року видано виконавчий лист № 1239 по вказаній цивільній справі та відкрито виконавче провадження № 51006185. Зокрема, згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.06.2016 року стягується 10804,50 грн. боргу за надані послуги по теплопостачанню, 5395,86 грн. штрафних санкцій та судових витрат. Крім того, 70 грн. витрат на проведення виконавчих дій та 1620,03 грн. виконавчого збору.

Вказані суми ним були оплачені. Крім того, 27.03.2018 року ним була здійснена оплата за опалення з жовтня 2013 року по лютий 2018 року в розмірі 19814,71 грн.

З врахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 18852,55 грн., з яких 5402,25 грн. сума боргу за надані послуги за теплопостачання, 2697,93 грн. штрафні санкції та судові витрати, 810,01 грн. витрат за виконавчий збір, 35,00 грн. витрати на проведення виконавчого збору, 9907,35 грн. оплата за опалення з жовтня 2013 року по лютий 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в поданому відзиві на позовну заяву (а.с. 29-33).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.08.2003 року (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у вказаній квартирі з 14.05.2004 року, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 37-39).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2015 року у справі № 161/17568/15-ц за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, стягнуто солідарно з відповідачів в користь ДКП «Луцьктепло» суму в розмірі 10804,50 грн., інфляційні нарахування в розмірі 4928,61 грн., три проценти річних в розмірі 345,45 грн. (а.с. 7, 8).

На підставі даного рішення, 13.04.2016 року видано виконавчий лист № 1239 по вказаній цивільній справі та відкрито виконавче провадження № 51006185 (а.с. 16).

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.06.2016 року стягнуто 10804,50 грн. боргу за надані послуги по теплопостачанню, 5395,86 грн. штрафних санкцій та судових витрат. Крім того, 70 грн. витрат на проведення виконавчих дій та 1620,03 грн. виконавчого збору.

Вказані суми були оплачені ОСОБА_3, що підтверджується квитанціями від 12.07.2016 року № 37366182 на суму 10804,50 грн. (а.с. 9), № 37366184 на суму 5395,86 грн. (а.с. 10), № 37366200 на суму 1620,03 грн. (а.с. 11), № 37366185 на суму 70,00 грн., всього 17890,39 грн. (а.с. 12).

Крім того, ОСОБА_3 була здійснена оплата за опалення з жовтня 2013 року по лютий 2018 року в розмірі 19814,71 грн., що підтверджується квитанцією від 27.03.2018 року № 30888553 (а.с. 13).

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.64, ст.68 ЖК України та п.14, п.17, п.35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - «Правила»), відповідачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством.

Відповідно до п.18 Правил споживачі зобов'язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Отже, сторони несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями по оплаті за надані послуги по теплопостачанню квартири АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_3 є її власником, а ОСОБА_4 є особою, яка фактично отримує комунальні послуги, оскільки зареєстрована та проживає у даній квартирі.

Згідно з ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договоромабо законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

З наданих позивачем квитанції по сплаті сум стягнутих за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2015 року, витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору, а також за опалення за період з жовтня 2013 року по лютий 2018 року встановлено, що у звязку з виконанням позивачем солідарного обовязку щодо оплати комунальних платежів, підлягає стягненню з відповідача в його користь частина сплачених ним коштів, що становить суму в розмірі 18852,54 грн.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити частково та стягнути із відповідача на його користь суму 18852,54 грн., з яких 5402,25 грн. сума боргу за надані послуги за теплопостачання, 2697,93 грн. штрафні санкції та судові витрати, 810,01 грн. витрат за виконавчий збір, 35,00 грн. витрати на проведення виконавчого збору, 9907,35 грн. оплата за опалення з жовтня 2013 року по лютий 2018 року.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13,76, 78, 79, 80, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. 64, 151, 156 ЖК України, ст.ст. 322, 541, 543, 544 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку регресу сплачені грошові кошти в розмірі 18852 (вісімнадцять тисяч вісімсот пятдесят дві) гривні 54 копійки, з яких 5402 грн. 25 коп. сума боргу за надані послуги за теплопостачання, 2697 грн. 93 коп. штрафні санкції та судові витрати, 810 грн. 01 коп. витрат за виконавчий збір, 35 грн. витрати на проведення виконавчого збору, 9907 грн. 35 коп. оплата за опалення з жовтня 2013 року по лютий 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк