Справа № 758/3364/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Луценко К.І., представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (надалі за текстом - заявник), звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, щодо, встановлення факту спільного проживання однією сім'єю заявника та ОСОБА_4.

Вимоги своєї заяви обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до даних паспорта громадянина України, заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03.06.2008 р. (з дати реєстрації) та проживала спільно із ОСОБА_4 за вищевказаною адресою. Вказала, що для ОСОБА_4 заявник купувала ліки, продукти харчування, здійснювала догляд, сплачувала комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина. Заявник звернулася до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, оскільки остання не являється спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав, а відтак, встановлення факту проживання однією сім'єю має для заявника значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини, у зв'язку із чим, заявник звернулася для встановлення вищевказаного факту до суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву про встановлення факту підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Додатково надала пояснення по суті поданої заяви.

До початку судового засідання від заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, з посиланням щодо прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вважає за можливе справу слухати без участі заінтересованих осіб на підставі наявних матеріалів, яких зібрано достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2, видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 425 (а.с. 7).

Відповідно до даних паспорта громадянина України, заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03.06.2008 р. (з дати реєстрації) прожила спільно із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вищевказаною адресою (а.с. 3-5).

30.01.2018 р. заявник звернулася до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, про прийняття спадщини за законом (а.с. 25).

Згідно Витягу із спадкового реєстру № 51227429 від 14.03.2018 р. (заповіти/спадкові договори) за параметрами запиту щодо ОСОБА_4 у реєстрі інформація відсутня (а.с. 9).

Обставини спільного проживання однією сім'єю заявника та ОСОБА_4 з червня 2008 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що з померлою ОСОБА_4 свідок познайомився в 2008-2009 роках за місцем спільної роботи, за адресою де проживала остання, а саме, АДРЕСА_1 свідок бував 1-2 рази на місяць, заявник та ОСОБА_4 проживали разом, про що свідчили речі в квартирі як заявника, так померлої, разом вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Крім того, в матеріалах справи наявний оригінал заяви свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за ажресою: АДРЕСА_2), яка показала, що остання є давньою приятелькою із ОСОБА_4, свідок проживає неподалік та постійно спілкувалася та відвідувала ОСОБА_4, яка мешкала у своїй квартирі в АДРЕСА_1. Заявник по справі з 2008 року постійно проживала спільно з ОСОБА_4 за вищевказаною адресою до часу смерті останньої (а.с. 28).

А відтак, наведені вище обставини в сукупності підтверджують факт проживання однією сім'єю заявника зі спадкодавцем ОСОБА_4 з червня 2008 р. по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. від 15.05.2018 р. вбачається, що заяв про прийняття спадщини за законом після гр. ОСОБА_4 від інших осіб не надходило, крім заяви ОСОБА_2 (а.с. 26).

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим наданим доказам.

Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом - СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя.

За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї.

Судом встановлено, що заявник та ОСОБА_4 проживали спільно однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, наведене свідчить, що з червня 2008 року по 03.11.2017 рік між заявником та ОСОБА_4 склалися відносини, що притаманні сім'ї. За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з червня 2008 року до моменту смерті останньої.

Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з червня 2008 р. до моменту смерті останньої - має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи доведеність юридичного факту, що має значення, а саме, факту проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю у період з 03.06.2008 р. по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 4, СК України, ст. 1264 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., ст. ст. 81, 234, 293, 294, 315 - 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити;

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) однією сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03 червня 2008 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2;

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк