Справа №483/25/18 05.09.2018
Провадження №22-ц/784/1273/18
Головуючий першої інстанції: Чаус Л.В.
Категорія: 39 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2018 року, о 15 год. 37 хв. ухвалене під головуванням судді Чаус Л.В. в приміщенні суду в м.Очаків, повний текст якого складено 15 червня 2018 року, за позовом ОСОБА_2 до Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, державний нотаріус Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовував наступним.

17 липня 2009 року померла його мати ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,77 га, що розташована в межах Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області.

ОСОБА_2 вказував, що на момент смерті матері з нею проживала його сестра ОСОБА_4, яка своєю заявою від 26 травня 2015 року відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Посилаючись на те, що у встановлений законом строк він не прийняв спадщину після смерті матері з поважної причини у звязку з необхідністю доглядати за хворою дружиною, ОСОБА_2 просив визначити йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини.

Рішенням Очаківського міськрайоного суду Миколаївськї області від 07 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність наявності непереборних та істотних труднощів для прийняття спадщини, оскільки надані ним докази підтверджують зазначені обставини. Також позивачем зауважено, що судом під час ухвалення оскаржуваного рішення не враховано, що спадщину після смерті ОСОБА_5 повинна була прийняти його сестра ОСОБА_4, однак в подальшому вона відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті його матері. Крім того, судом зауважено, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки спадщина була прийнята третьою особою по справі ОСОБА_4 Відмова її від спадщини у 2015 році не має правового значення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 48 ЦПК України передбачає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивач це особа, яка звернулася до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, якщо вважає їх такими.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила субєктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Отже, позов предявляється особою, якій належить право вимоги, до особи, яка повинна відповідати за позовом.

Статтею 1270 ЦК України передбачено для прийняття спадщини строк тривалістю у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (стаття 1220 ЦК України).

Згідно з положеннями ст.1269 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець вправі прийняти спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня її відкриття.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підставою для задоволення цих вимог може бути доведений належними доказами факт поважності причин, з яких пропущено строк для подачі відповідної заяви спадкоємцем.

Пленум Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в п.24 роз'яснив, що у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та третя особа ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_5, яка померла 17 липня 2009 року.

За життя ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №057510 належало право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,77 га, яка розташована в межах Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с.33).

Відповідно до довідки Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 13.12.2017 р., ОСОБА_5 на момент смерті була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з донькою ОСОБА_4, співмешканцем доньки, онукою та правнуком (а.с.31).

За відомостями Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась (а.с.81, 82).

Згідно з медичними документами дружина позивача має ряд захворювань кардіологічного, нефрологічного та гінекологічного напрямку, у звязку з чим приймає велику кількість препаратів та планово проходить медичні обстеження та лікування (а.с.34-38).

26 травня 2015 року ОСОБА_4 подано заяву про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.30).

Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Судом вірно наголошено, що при наявності спадкоємця позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинен предявлятися до нього.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини, є хибним, оскільки це можна зробити тільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Крім того, суд першої інстанції повно і всебічно зясувавши обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, правильно зауважив, що надані позивачем докази не доводять наявність поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини.

При цьому, позивачем не доведено також наявність причин, з яких він не мав можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 05 вересня 2018 року.