печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 листопада 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі - Сердюк К.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київська міська рада

треті особи - дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів, треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим, оформити право власності в позасудовому порядку на вказану квартиру не має змоги, у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності на вказану квартиру за спадкодавцем.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2016 відкрито провадження у справі №757/48619/16-ц.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, у зв`язку із цим внесено змінидо Цивільногопроцесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного загального позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, позивач не заперечує щодо такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , - мати позивача. Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 08.06.2007, про що в Книзі реєстрації смертей 08.08.2001 зроблено відповідний актовий запис за №11052.

При цьому, судом встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності із Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , виданим Київським міським бюро запису актів громадянського стану, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 19.09.1955 здійснено відповідний запис за №1623; Свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виданим Бюро запису актів громадянського стану Печерської районної Ради депутатів трудящих, про що в Книзі записів актів громадянського станупро укладення шлюбу 17.04.1973 здійснено відповідний запис за №259.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки КВ-2016 №13694 від 07.04.2016, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації Київської міської ради ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (чинний на момент смерті спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України (чинний на момент звернення до суду з позовною заявою) позивач як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що за життя та після смерті ОСОБА_5 її донька, ОСОБА_6 , постійно проживала разом із спадкодавцем у вказаній квартирі, сплачувала всі рахунки та вела спільне господарство, відповідно до вище вказаних положень чинного законодавства вважається такою, що прийняла спадщину після померлої матері - ОСОБА_5 .

З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , позивач 22 вересня 2016 року звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. від 22.09.2016 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності документа, що підтверджує право власності на вказану квартиру за ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 182, 210 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини проживала зі спадкоємцем, а отже в силу норм ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, проте у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на спадкове майно позбавлена права на оформлення належним чином права власності на квартиру, то суд дійшов висновку про задоволення позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 551,21 грн. підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1261ЦК України, ст.ст. 12,13,76,77,79, 81, 141, 263-266,280-283, 289, 352, 354, 395 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, треті особи дванадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )

Відповідачі: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - відсутній, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 )

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - відсутній, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 )

Київської міської ради (адреса місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, )

Треті особи: дванадцята Київська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, )

Головне управління юстиції у м. Києві (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-д, ).

Суддя: Р.В. Новак