Ухвала

10 серпня 2018 року

м. Київ

справа №464/12855/14-ц

провадження №61-16977ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу кредитної спілки «Християнська злагода» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про арешт майна у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2018 року кредитна спілка «Християнська злагода» (далі - КС «Християнська злагода») звернулась з касаційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження. Заявником порушено питання про його поновлення.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року наведені заявником підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження визнано неповажними, касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме наведення інших поважних причин пропуску строку, зазначення відомостей про місцезнаходження відповідача у справі - товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ» та надання копії касаційної скарги.

Станом на 10 серпня 2018 року вказані в ухвалі Верховного Суду

від 24 квітня 2018 року недоліки заявник не усунув. В Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження будь-яких матеріалів від кредитної спілки «Християнська злагода». Матеріали касаційного провадження містяться рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його вручення заявнику 31 травня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі &q?д ;Олександр Шевченко проти України&quОл;, та &q?вч;Трух проти України&qu;,; (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга КС «Християнська злагода» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року подана після спливу строку, заявником не наведено поважних підстав для його поновлення, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Слід відмітити, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою кредитної спілки «Християнська злагода» на ухвалу Сихівського районного суду

м. Львова від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про арешт майна у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька