РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9344/18

Пров. №2/766/6681/18

02.10.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

секретар Щербань А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи свої вимоги тим, що він 17.01.2018 року придбав квартиру АДРЕСА_1 про що було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. На час укладання договору та до теперішнього часу у квартирі зареєстровані відповідачі, які у добровільному порядку квартиру не полишають та з реєстраційного обліку не знімаються. Їх реєстрація та проживання у квартирі порушує права власника оскільки обмежують його права щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, також їх реєстрація створює негативні наслідки, щодо збільшення витрат власника по утриманню майна. У зв'язку з наведеним просить суд усунути перешкоди у користуванні належною йому квартирою, шляхом визнання відповідачів такими що втратили право користування квартирою та виселити відповідачів із квартири.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано час позивачу на усунення недоліків.

30.05.2018 року від позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 23.05.2018 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2018 року відмовлено представнику ОСОБА_2 у зупиненні провадження по справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2018 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відзиви від відповідачів не надходили.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з'явились - про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі.

Від представника ОСОБА_3 01.10.2018 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного 02.10.2018 року. Разом з тим суд не бере до уваги клопотання враховуючи той факт, що відповідно до наданої представником відповідача копії договору про надання правової допомоги від 22.12.2016 року в нього відсутні повноваження, щодо представництва відповідача у справі яка розглядається.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2018 року ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 про що було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та внесено відповідні відомості до державного реєстру речових прав.

На момент укладення договору купівлі-продажу заборони на відчуження майна не було. Наведене свідчить, що ОСОБА_4 скористалась визначеними статтями 315, 317, 319 ЦК України правами, розпорядився своїм майном (квартирою АДРЕСА_1) на власний розсуд - провела оплатне відчуження свого майна - продала його ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Також судом встановлено, що на час укладання договору та до теперішнього часу у квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 з 16.11.2012 року та ОСОБА_3 з 03.07.2013 року.

Відповідачі зареєстровані та проживають без згоди власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування нею та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності, припиняє право членів його сім'ї на користування цим житлом.

Реєстрація та проживання відповідачів у квартирі за згодою попереднього власника не свідчить про наявність у них права на проживання в цьому житлі після переходу права власності на нього до позивача, тому відповідачі не мають права на користування належним позивачу майном.

Крім того реєстрація відповідачів у квартирі призводить до збільшення платежів за комунальні послуги та відповідно додаткових витрат з боку позивача. Так заборгованість перед МКП «Херсонський водоканал станом на 05.03.2018 року складає 2412,12 грн., перед МКП «Херсонтеплоенерго» станом на 01.03.2018 року становила 9276,85 грн.

Також треба зазначити, що власність зобов'язує тому наявності осіб у житлі, згоду на проживання яких не надає власник збільшує його ризики, щодо можливих негативних наслідків, пов'язаних з пошкодженням чи руйнуванням майна.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, яка передбачає право власника розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом

В зв'язку з переходом права власності на квартиру до позивача, можна вважати, що відповідачі відповідно до ст. 169 ЖК України зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи викладене у суду є всі підстави для задоволення позову.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача по 704 грн. 80 коп. з кожного в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст.6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 із квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяІ. О. Хайдарова