Справа № 365/309/17 Головуючий у І інстанції Хижний Р. В.
Провадження № 22-ц/780/3214/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 05.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» на рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» про визнання недійсним додаткових угод до договорів оренди землі,-

встановила:

у травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що йому на праві власності належать земельні ділянки з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, а саме ділянка №1 площею 2,8499 га, кадастровий номер :02:005:0050 та ділянка №2 площею 2,8999 га, кадастровий номер :02:005:0061. Земельні ділянки належать позивачу на підставі державного акту серії Р3 №286096, виданого та зареєстрованого 06 лютого 2003 року за № 340.

12 квітня 2012 року між позивачем ОСОБА_2, як орендодавцем та СП ТОВ «Нива Переяславщини», як орендарем, укладено договори оренди землі №130 та №130/1, згідно яких позивач передав в оренду земельну ділянку загальною площею 5,7498 га (ділянку №1 та ділянку №2) строком на пять років.

Договори оренди землі були зареєстровані 27 грудня 2012 року у Згурівському ЦДЗК. Термін дії договорів закінчився у 2017 році. Позивач завчасно повідомив відповідача про те, що після закінчення оренди, не бажає його продовжувати та має намір обробляти її самостійно.

В подальшому позивач дізнався, що 01 грудня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_3 Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» були зареєстровані додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на десять років.

Жодних додаткових угод з відповідачем СП ТОВ «Нива Переяславщини» позивач не укладав. Додаткові угоди є сфальшованими та підписані від імені позивача іншою особою.

Просив суд, визнати недійсними додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року до договорів оренди землі №130 та №130/1 від 31 січня 2014 року, скасувати записи про державну реєстрацію іншого речового права права оренди.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсною додаткову угоду №2 до договору оренди землі №130 від 12 квітня 2012 року, укладену 11 квітня 2016 року між СП ТОВ «Нива Переяславщини» та ОСОБА_2, щодо поновлення терміну дії договору оренди землі №130 від 12 квітня 2012 року на 10 (десять) років, щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:005:0050, яка розташована на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області.

Визнано недійсною додаткову угоду №2 до договору оренди землі №130/1 від 12 квітня 2012 року, укладену 11 квітня 2016 року між СП ТОВ «Нива Переяславщини» та ОСОБА_2, щодо поновлення терміну дії договору оренди землі №130 від 12 квітня 2012 року на 10 (десять) років, щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:005:0061, яка розташована на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області.

Скасовано запис про державну реєстрацію речового права (номер запису про інше речове право 17881128), права оренди земельної ділянки СП ТОВ «Нива Переяславщини» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8999га, кадастровий номер :02:005:0050, яка розташована на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р3 №286096.

Скасовано запис про державну реєстрацію речового права (номер запису про інше речове право 17880932), права оренди земельної ділянки СП ТОВ «Нива Переяславщини» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8499га, кадастровий номер :02:005:0061, яка розташована на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р3 №286096.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СП ТОВ «Нива Переяславщини» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а також ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що між позивачем, як орендодавцем та СП ТОВ «Нива Переяславщини», як орендарем, 12 квітня 2012 року укладено договори оренди землі №130 та №130/1, згідно яких позивач передав в оренду земельну ділянку загальною площею 5,7498 га. (ділянка №1 площею 2,8499 га., кадастровий номер :02:005:0050 та ділянка №2 площею 2,8999 га., кадастровий номер :02:005:0061) строком на пять років. Договори оренди землі зареєстровані 27 грудня 2012 року у Згурівському ЦДЗК.

Також, між сторонами укладено додаткові угоди до договорів оренди №2 від 11 квітня 2016 року, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на десять років. Вказані додаткові угоди зареєстровані державним реєстратором Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» 01 грудня 2016 року.

Оригінали додаткових угод Відповідачем СП ТОВ «Нива Переяславщини» були втрачені.

По факту зникнення додаткових угод СП ТОВ «Нива Переяславщини» проведена службова перевірка, проте виявити зазначені угоди не видалось можливим.

За загальним правилом діловодства договори, додаткові угоди до них, складаються в кількості учасників таких правовідносин у випадку укладення додаткових угод це правило є незмінним.

Так, при укладанні додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року, вони складались у відповідності до кількості сторін у договорі, тобто не менше двох, та надавались ОСОБА_2 Таким чином, у позивача має бути примірник оригіналу додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року, які він мав би надати.

Вважає, що позивач належним чином не довів ті обставини на які він посилається.

Крім цього, в матеріалах справи знаходиться лист КП «Соломянка Сервіс» від 20 жовтня 2017 року №108-326/37 про те, що запитувані договори та додаткові угоди знаходяться на зберіганні безпосередньо у субєкта реєстраційних дій, який наразі є звільненим із «КП «Соломянка Сервіс».

Просило, скасувати рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що ним заявлялося клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки має на меті ідентифікувати виконавця рукописного тексту, але внаслідок ненадання ТОВ «Нива Переяславщини» оригіналів додаткових угод така експертиза проведена не була, тобто фактично відповідач ухилився від надання підекспертних документів.

Враховуючи, що представники СП ТОВ «Нива Переяславщини» заявляли про існування оспорюваних додаткових угод, сканкопії яких стали підставою для реєстрації права оренди земельних ділянок, посилалися на їх дійсність та укладення. А позивач реально заперечував вищевказані факти та події, тому суд вірно визнав ту обставину, що саме СП ТОВ «Нива Переяславщини» повинна була надати такі докази оригінали угод, та дійшов вірного висновку про не доведення відповідачем вищевказаних обставин, як на підставу своїх заперечень.

У звязку з необхідністю реєстрації земельних ділянок позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, він звернувся до Згурівської районної державної нотаріальної контори, де йому було повідомлено про те, що 01 грудня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_3 Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» були зареєстровані додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на 10 (десять) років. Видавником вказаних додаткових угод є СП ТОВ «Нива Переяславщини».

Враховуючи ту обставину, що він не заключав жодних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, письмово 07 грудня 2016 року звернувся до ТОВ «Нива Переяславщини» з заявою підтвердити вказану інформацію та надати належно засвідчені копії вказаних додаткових угод.

На зазначену письмову заяву СП ТОВ «Нива Переяславщини» надало копії Додаткових угод до договорів оренди землі №130 та №130/1 від 12 квітня 2012 року, з яких позивачу стало відомо, що нібито він уклав додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року до Договорів оренди землі №130, №130/1 від 12 квітня 2012 року, до умов яких: після закінчення терміну основного договору, термін оренди продовжується ще на 10 (десять років), хоча вказане повністю не відповідає його волі.

У звязку з тим, що відповідач явно ухилявся від надання оригіналів додаткових угод, для неможливості проведення почеркознавчої експертизи, позивачем було замовлено та проведено почеркознавче дослідження копії додаткових угод, наданих СП ТОВ «Нива Переяславщини».

За наслідками такого дослідження, проведеного експертом ОСОБА_4, складено висновок №9 від 22 лютого 2018 року, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_2 у оспорюваних додаткових угодах виконані не ним, а іншою особою.

Просив залишити апеляційну скаргу СП ТОВ «Нива Переяславщини» без задоволення, а рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акту серії Р3 №286096 належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,7498 га, яка складається з двох ділянок - ділянки площею 2,8499 га та ділянки площею 2,8999 га, які розташована на території Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області.

12 квітня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем СП ТОВ «Нива Переяславщини» було укладено договори оренди землі №130 та №130/1, згідно яких позивач передав належні йому на праві власності згідно державного акту Р3 №286096 земельні ділянки в оренду строком на пять років відповідачу на визначених умовах, договори зареєстровані у відділі Дерземкадастру у Згурівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 27 грудня 2012 року за №02862 та №02861 відповідно.

Позивач ОСОБА_2 повідомляв СП ТОВ «Нива Переяславщини» про необхідність повернення земельних ділянок після закінчення строків дії договорів оренди.

01 грудня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_3 Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» були зареєстровані додаткові угоди № 2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на десять років.

Позивач ОСОБА_2 звертався до СП ТОВ «Нива Переяславщини» щодо надання йому примірників додаткових угод № 2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1.

В ході проведення позапланової інвентаризації архівної документації СП ТОВ «Нива Переяславщини» встановлено відсутність договорів оренди землі №130 та №130/1 та додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року до них.

Станом на час звернення позивача до суду строки договорів оренди закінчились.

Не бажаючи поновлювати договори оренди з відповідачем СП ТОВ «Нива Переяславщини», як орендарем, позивач ОСОБА_2 завчасно повідомив відповідача про намір самостійно обробляти земельні ділянки та необхідність їх повернення після закінчення строків дії договорів оренди.

01 грудня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_3 Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» були зареєстровані додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на десять років. Позивачем факт підписання додаткових угод заперечується.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не довів факт укладення додаткових угод позивачем ОСОБА_2

Крім цього, ненадання СП ТОВ «Нива Переяславщини» оригіналів додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, суд розцінив як ухилення від участі в експертизі та визнав факт, що підписи в додаткових угодах від імені ОСОБА_2 виконані не ним, а іншою особою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В силу ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Законом передбачена лише письмова форма договору оренди. Так відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди. Зокрема, до таких умов належить строк дії договору оренди.

Відповідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Колегією суддів встановлено, що 12 квітня 2017 року закінчились строки дії договорів оренди землі №130 та №130/1 укладених між ОСОБА_2 та СП ТОВ «Нива Переяславщини».

Не бажаючи поновлювати договори оренди з відповідачем СП ТОВ «Нива Переяславщини», як орендарем, позивач ОСОБА_2 завчасно повідомив відповідача про намір самостійно обробляти земельні ділянки та необхідність їх повернення після закінчення строків дії договорів оренди.

Разом з цим, 01 грудня 2016 року державним реєстратором ОСОБА_3 Київської обласної філії КП «Соломянка Сервіс» були зареєстровані додаткові угоди №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, відповідно до яких строк дії оренди продовжено на десять років.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені повноваження державного реєстратора, зокрема він перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій.

В силу ч.2 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Державна реєстрація додаткових угод була проведена за заявою повноважного представника СП ТОВ «Нива Переяславщини», а тому відповідач повинен нести відповідальність за справжність підпису позивача ОСОБА_2 на вказаних угодах, яку останній заперечує.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

СП ТОВ «Нива Переяславщини» не надано суду оригіналів додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, що виключило можливість призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу для встановлення справжності підпису ОСОБА_2 на спірних додаткових угодах.

Довести іншим чином, ніж шляхом проведення судово-почеркознавчої експертизи, що додаткові угоди позивачем ОСОБА_2 не підписувались, не являється можливим.

Ненадання СП ТОВ «Нива Переяславщини» оригіналів додаткових угод №2 від 11 квітня 2016 року по договорам №130 та №130/1, можна розцінити як ухилення від участі в експертизі, в звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що підписи в додаткових угодах від імені ОСОБА_2 виконані не ним, а іншою особою.

Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо -, відеозапису та іншими доказами.

Суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу Спільного Українсько-Великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» залишити без задоволення.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді