АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 718/1073/18

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.,

секретар: Ковальчук Н.О.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Масюк Л.О., повний текст якого виготовлено 20 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути на її користь аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання останньою, а саме до 01.07.2019 року,

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.07.2007 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час навчається на третьому курсі Чернівецького медичного коледжу БДМУ за спеціальністю «Сестринська справа» денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, а саме кошти на проїзд до місця навчання, проживання у гуртожитку, харчування, одяг.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення навчання, а саме до 01.07.2019 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення районного суду в частині розміру призначених аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з нього 500 грн. щомісячно.

Провадження №22-ц/794/862/18 Категорія 50

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не повно з'ясовані обставини справи, висновки викладені у рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що мати і батько мають рівні права та обов'язки відносно дитини.

Також звертає увагу суду на те, що він перебуває на лікуванні у зв'язку із захворюванням на остеохондроз хребта та грижу хребцевого диску, що суттєво впливає на його працездатність, а також він витрачає значні суми коштів на лікування.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб які брали участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Разом із тим, рішення суду першої інстанції таким вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Встановлені судом першої інстанції обставини наявності обов'язку відповідача щодо утримання дитини, яка продовжує навчання, сторонами визнаються та не спростовуються.

Дочка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Кіцманської міської ради про склад сім'ї №592 від 07.05.2018 року (а.с.10).

З цих підстав твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 проживає в гуртожитку в м. Чернівці, а тому повинна самостійно звернутися до суду з позовом, спростовується ч.3 ст.199 СК України, яка передбачає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки Чернівецького медичного коледжу БДМУ №469/01.3 від 09.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, плата за гуртожиток за період навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2017 року (десять місяців) склала 3 735 грн. (а.с.20), що підтверджує місячні витрати на проживання (3735 грн. : 10 міс.) в сумі 373,50 грн.

За приписами ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня, з яких виходить апелянт в апеляційній скарзі, становить 1777 гривень і половина від яких складає 888,50 грн.

Також, сторонами не надано доказів отримання ОСОБА_3 стипендії та її розміру для визначення її частки у власному забезпеченні.

Що стосується твердження апелянта відносно процесу лікування та витрат на це, то останнім їх не доведено. Про те, згідно матеріалів справи, у ОСОБА_2 наявні хвороби, що дозволяє за відсутності відомостей щодо негативного стану здоров'я іншого з батьків відступити від рівності обов'язку щодо утримання дитини.

З огляду на викладене та визнання відповідачем спроможності надавати матеріальну допомогу, проте в меншому розмірі, суд приходить до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні і з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн.

Неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, відповідно п.п.1, 4 ст.376 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 червня 2018 року в частині визначення розміру аліментів змінити, визначивши до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 800 грн. щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, В.В. Яремко/