печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

13 грудня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Бортницької В.В.,

при секретарі судових засідань Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2018 до суду надійшла скарга боржника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ Віри Валеріївни, в межах виконавчого провадження № 53551018

Скарга обґрунтована тим, що 14.03.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого 01.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. 23.02.2018 року при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_2 дізнався про те, що 15.02.2018 року державним виконавцем було складено нову довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, що підлягали сплаті згідно виконавчого документа у розмірі 1/4 частини заробітної плати згідно із наданими квитанціями про сплату аліментів та довідками про доходи за період з 05.05.2015 року по грудень 2015 року відповідно до якої заборгованість боржника по сплаті аліментів за вказаний період складає 870 709,90 грн. Вказану довідку - розрахунок заборгованості по аліментам від 15.02.2018 року боржник не отримував та інформація про її направлення йому в матеріалах виконавчого провадження відсутня. Вказані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки державним виконавцем необґрунтовано не було включено до суми сплачених боржником на користь ОСОБА_4 22.05.2015 аліментів в сумі 40 000,00 доларів США, що складає еквівалент 826 800,00 грн., що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_4 та встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, а також необґрунтовано включено до суми заробітку (доходу) з якого вираховується 1/4 частина суми отриманого ОСОБА_2 страхового відшкодування. За цих підстав скаржник просить:

1. визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. щодо визначення станом на 15.02.3018 року заборгованості боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01.03.2017 року за період з 05.05.2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 870 709,90 грн.;

2. скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 15.02.2018 року складену головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів щомісячно починаючи з 05.05.2015 року .у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини якою визначена сума заборгованості боржника ОСОБА_2 за період з 05.05.2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 870 709,90 грн;

3. Зобов'язати головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. здійснити новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментами, що підлягали сплаті на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, на підставі виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01.03.2017 року за період з 05.05.2015 року по 31 грудня 2015 року виходячи з фактичного заробітку (доходу), який ОСОБА_2 одержав у вказаний період часу та з врахуванням сплачених ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у сумі 846 800,00 грн. та понесених ОСОБА_2 витрат на навчання дитини за період з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року у сумі 154 956,00 грн;

Представник стягувача адвокат Колесник К.А. у відзиві до скарги проти вимог скарги заперечував зазначивши, що розрахунок заборгованості здійснюється виконавцем щомісяця незалежно від заяв сторін провадження. Виконавець зобов'язаний повідомляти, у тому числі боржника, про такий випадок за настання певних обставин. Однак, жодної з обставини не настало, тому виконавець позбавлена обов'язку надсилати такий розрахунок боржникові, а повноваження щодо щомісячного здійснення перерахунку боргу незалежно від заяв сторін надані виконавцю положеннями ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Також стягувач не одержувала від боржника грошові кошти на утримання доньки ОСОБА_4 на руки. Боржник, приховуючи свої дійсні статки у 2015-2018 роках, сплачує виключно 5000,00 грн. на місяць у примусовому порядку на підставі рішення суду. Після розлучення відбувся поділ рухомого майна подружжя у межах договору, який не стосується аліментних зобов'язань боржника за законом. В той же час, аліментні зобов'язання за договором боржником не виконувалися та не виконуються, що підтверджуються щомісячною сумою сплачуваних боржником аліментів. Отже, борг зі сплати аліментів у 2015 році визначено державним виконавцем правомірно. При цьому, розрахунки сторін у межах поділу майна подружжя не стосуються аліментних зобов'язань, у зв'язку з чим підстав для врахування цих сум у межах виконавчого провадження немає.

Суд дослідивши скаргу та додані до неї документи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ перебуває виконавче провадження №53551018 відкрите на підставі виконавчого листа №757/15356/15-ц виданого 01.03.2017 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму.

Державним виконавцем Швораком Б.О., 10.08.2017 року був здійснений розрахунок заборгованості по аліментах і встановлена заборгованість у сумі 31 091, 52 грн. за 2015 рік та 54 407,29 грн. за 2016 рік, що разом становить суму коштів 85 498,81 грн.

15.12.2017 року боржником державному виконавцю була подана заява в якій він надав документи, які підтверджують сплату ОСОБА_2 аліментів на утримання його доньки у повному обсязі з 05.05.2015 року, у зв'язку із чим боржник був виключений із Єдиного реєстру боржників у зв'язку із відсутністю заборгованості по сплаті аліментів.

07.02.2018 року, боржником додатково були надані квитанції про оплату ОСОБА_4 аліментів за грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, а також відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015, 2016 та три квартали 2017 року та ОСОБА_2 був виключений зі Єдиного реєстру боржників у зв'язку із відсутністю заборгованості по сплаті аліментів.

07.02.2018 року боржник отримав виклик державного виконавця в якому було зазначено, що він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня отримання вимоги декларацію про доходи та майно боржника, а також зобов'язаний з'явитися до виконавця 31.01.2018 року щодо сплати боргу по виконавчим документам або надання підтверджуючих документів про сплату та одночасно зобов'язано надати:

15.02.2018 року державним виконавцем було складено нову довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, що підлягали сплаті згідно виконавчого у розмірі 1/4 частини заробітної плати згідно із наданими квитанціями про сплату аліментів та довідками про доходи за період з 05.05.2015 року по грудень 2015 року відповідно до якої ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 870 709,90 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною два статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року за № 512/5, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії та інших доходів боржника вираховуються із суми, що залишається після утримання податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються про визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків та інших осіб», затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб

Пунктом 13 цієї Постанови передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Оподаткування доходів фізичних осіб з 2011 року регулюється Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункт 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента або страховика-нерезидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов:

а) під час страхування життя або здоров'я платника податку у разі: дожиття застрахованої особи до дати чи події, передбаченої договором страхування життя, чи досягнення віку, передбаченого таким договором; викупна сума в частині, що не перевищує суму внесених страхових платежів за договором страхування життя, іншого, ніж довгострокове страхування життя; в разі страхового випадку - факт заподіяння шкоди застрахованій особі повинен бути належним чином підтверджений. Якщо застрахована особа помирає, сума страхової виплати, яка належить вигодонабувачам або спадкоємцям, оподатковується за правилами та ставками, встановленими для оподаткування спадщини (вигодонабувач прирівнюється до спадкоємця);

б) під час страхування майна сума страхового відшкодування не може перевищувати вартість застрахованого майна, визначену за звичайними цінами на дату укладення страхового договору, збільшену на суму сплачених страхових платежів (страхових внесків, страхових премій);

в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.

Заперечуючи проти включення до загального доходу сум страхового відшкодування боржником не доведено належними доказами, що сума страхового відшкодування не перевищує вартість застрахованого майна, визначеного за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За цих підстав, на даний час відсутні порушення прав боржника, що стверджує необґрунтованість вимог скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 353, 354, 355, 447, 448, 449, 451 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подяється протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає чинності після закінчення апеляційного провадження.

Суддя В.В.Бортницька