Справа № 216/4758/17
Провадження № 2/216/1030/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 міста ОСОБА_2 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 23.12.2005 року, актовий запис № 834. За період шлюбу в них 29.04.2011 року народилась донька ОСОБА_4. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, а тому просить шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та просив надати строк для примирення терміном в три місяці.

Заслухавши думку відповідача, суд дійшов до наступних висновків.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 17.07.1997 року за ст. 5 кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Таким чином, враховуючи, що відповідач вважає можливим примирення із позивачем та збереження сім'ї, в якій подружжя має малолітню дитину, у звязку з чим вбачаються підстави для надання сторонам строку для налагодження відносин та примирення.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для прийняття заходів для примирення буде достатнім надання сторонам трьох місяців.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до закінчення строку для примирення провадження по справі слід зупинити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, п. 4 ч. 1 ст. 251, п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України, ст. 111 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Надати сторонам у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу строк для примирення терміном в 3 (три) місяці.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку на примирення.

Ухвала суду в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Онопченко