Справа № 495/6147/18
№ провадження 2/495/2263/2018
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

09 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

секретаря Бучка І.В.,

№ справи 495/6147/18

за участю учасників справи:

від позивача особисто позивач ОСОБА_1,

від відповідача особисто відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

представник відповідача на підставі довіреності ОСОБА_3,

представник відповідача на підставі ордеру серії ОД № 339481 ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, просить суд постановити рішення про визначення їй додаткового строку у три місяці, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої 19 вересня 2016 року рідної сестри, ОСОБА_5, згідно закону, стягнути з ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2016 року померла її сестра ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Після смерті сестри відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 - Дністровському Одеської області.

Спадкоємцями першої черги була ОСОБА_6, дочка померлої ОСОБА_5, яка 20 травня 2015 року за завдання тяжких тілесних ушкоджень своєї матері ОСОБА_5, засуджена за ст. 121 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

08 вересня 2016 року ОСОБА_6 будучі у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 - Дністровському Одеської області, умисно заподіяла своєї матері тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_5 померла 19 вересня 2016 року.

За вказані дії вироком Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та їй призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Таким чином ОСОБА_6 права на спадщину своєї матері не має.

Інших спадкоємців першої черги не має, вона як рідна сестра загиблої, є спадкоємцем другої черги.

Вона звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, однак їй рекомендовано звернутися з позовом до суду, оскільки нею пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини.

Вважає що строк нею пропущений з поважної причини, оскільки після смерті сестри вона отримала дозвіл на отримання трупу сестри з відділення судово - медичної експертизи, ховала сестру, узяла на зберігання свідоцтво про смерть, документи на квартиру, виконала усі обряди.

Інші родичі сестри, у тому числі онучка ОСОБА_2 участі у її похованні не приймала ніякої.

Вона не змогла одразу ж звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як по кримінальному провадженню по факту смерті сестри проводилося досудове розслідування, потім справа розглядалася у суді, від спадщини померлої сестри вона не відмовлялася, ніяких заяв про відказ від спадщини не писала, вважає, що фактично прийняла спадщини, тому і звернулася з позовом до суду.

Представник відповідача виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, 27 серпня 2018 року надав пояснення по справі, відповідно до яких просить суд прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі, при цьому вказуючи, що відповідно до норм чинного законодавства позивачем безпідставно залучено виконком Білгород - Дністровської міської ради в якості відповідача по справі, оскільки є спадкоємиця майна ОСОБА_2, яка має відповідати за позовом як особа яка прийняла спадщину.

Крім того, постановою апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018 року встановлено, що після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 як внучка спадкодавця, на час відкриття спадщини проживала разом з нею однією сім'єю та є особою яка у зв'язку з усуненням в силу закону від спадкування її матері, як спадкоємиця першої черги і неприйняття у встановлений строк спадщини іншими спадкоємцями, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2 з позовними вимогами позивача не погодилася, просить суд в їх задоволені відмовити у повному обсязі, вказуючи, що 19 вересня 2016 року померла її бабуся та сестра позивача - ОСОБА_5

Відповідно до довідки Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори № 815/02-14 від 24 березня 2018 року, за її заявою було заведено спадкову справу до майна померлої, тому вона є спадкоємцем за законом всього майна померлої.

Після смерті бабусі позивач погодилася взяти на себе турботи по похованню бабусі та проведення необхідних обрядів, оскільки вона після перенесеного стресу довго і тяжко хворіла.

За домовленістю між ними позивач отримала банківські картки покійної, з яких знімала необхідні кошти.

Разом з тим, з невідомої причини, без відома спадкоємиці, позивачем було подано заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, де відповідачем зазначила Шабівську сільську територіальну громаду Білгород - Дністровського району Одеської області.

Позивачу апеляційним судом було роз'яснення право на звернення до суду з аналогічним позовом, однак вже до спадкоємиці, тобто до неї.

Вона має інвалідність, тому вимоги щодо стягнення з нею судових витрат задоволенню не підлягають.

Представник відповідача виконкому Білгород - Дністровської міської ради не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, про свідчить розписка в матеріалах справи, причина неявки суду не відома.

Зі згоди сторін, суд розглядає справу за відсутність представника відповідача за наявними в матеріалах справи поясненнями на позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, представників відповідача, дослідивши надані позивачем докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 19 вересня 2016 року померла рідна сестра позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 466285 від 21.09.2016 року. /л.с. 8/

За життя спадкодавець ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - Дністровський, АДРЕСА_2, де проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_6 та онукою ОСОБА_2

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 08 вересня 2016 року ОСОБА_6 будучі у стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 - Дністровському Одеської області, умисно заподіяла своєї матері тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_5 померла 19 вересня 2016 року.

За вказані дії вироком Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та їй призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. /л.с. 9-15/

Суд не може погодитися з ствердженнями позивача, що інші спадкоємці майна померлої, окрім неї відсутні, оскільки вказані ствердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та доказів вказаного нею не надано, чим не виконані вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено, в ході судового розгляду справи, після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, як внучка спадкодавця, на час відкриття спадщини проживала разом з нею однією сім'єю та є особою яка у зв'язку з усуненням в силу закону від спадкування її матері, як спадкоємиці першої черги і неприйняття у встановлений строк спадщини іншими спадкоємцями, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_5

Вказане також встановлено Постановою апеляційного суду Одеської області від 22.05.2018 року, відповідно до якої після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 як внучка спадкодавця, на час відкриття спадщини проживала разом з нею однією сім'єю та є особою яка у зв'язку з усуненням в силу закону від спадкування її матері, як спадкоємиця першої черги і неприйняття у встановлений строк спадщини іншими спадкоємцями, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_5 /л.с. 16-19/

Відповідно до довідки завідувача міськдержконтори ОСОБА_7 від 24 березня 2018 року № 815/02-14, 28 лютого 2017 року Білгород - Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 48/2017 до майна померлої 19 вересня 2016 року ОСОБА_5. ОСОБА_2, 28 лютого 2017 року подала до Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі ОСОБА_5 та є спадкоємцем за законом всього майна спадкодавця /померлої/, хоч з чого б воно не складалося і де б не перебувало.

Поважність пропуску строку позивач вказує як те, що вона є єдиною спадкоємицею після померлої, не змогла одразу ж звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як по кримінальному провадженню по факту смерті сестри проводилося досудове розслідування, потім справа розглядалася у суді, від спадщини померлої сестри вона не відмовлялася, ніяких заяв про відказ від спадщини не писала, вважає, що фактично прийняла спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачем не надано доказів, які б свідчили про об'єктивність, непереборність, істотні труднощі для прийняття спадщини в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначене та встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволені позовних вимог позивачу відмовлено, тому і не підлягають задоволенню також її вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 258, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ: