Справа № 658/2096/18
(провадження № 2/658/1100/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Каховка Херсонської області

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ганжевої В.Г.,

у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) у звязку із простроченням сплати аліментів.

Вимоги мотивовано тим, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області № 2-2655, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач неналежним чином виконував свої обовязки зі сплати аліментів, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість.

За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 6 619,60 грн.

Відзиву на позов не надходило.

В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позов визнав.

Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності учасників справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 3) ОСОБА_3 народилася 21 лютого 2005 року, її батьком є ОСОБА_2, матірю ОСОБА_4.

Строни у справі визнали факт того, що на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів (який сторонами не оскаржений), затверджений начальником Каховського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області, заборгованість зі сплати аліментів становить 23493,80 грн. (а.с. 7 - 8).

Спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментамивідсутній.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Однак, ОСОБА_2 належним чином не виконував свої батьківські обовязки в частині матеріального забезпечення дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У правовій позиції, висловленій ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, зазначено про те, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Крім того, зазначено про те, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними в вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вимоги ст. 196 СК України та постанови ОСОБА_5 Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц, а також принцип диспозитивності, суд визнає розмір пені наведений у розрахунку пені за прострочення сплати аліментів проведений позивачем.

Суд дослідивши матеріали справи визнає факт невиконання ОСОБА_2 аліментних зобовязань доведеними. Будь-яких обставин, що свідчили б про відсутність вини відповідача або наявності незалежних від нього причин у виникненні такої заборгованості відсутні. Суд вбачає, що бездіяльністю відповідача порушуються цивільні права та інтереси позивача, що є підставою для стягнення неустойки у відповідності до ст.196 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12 13, 77 81, 141, 211, 228,

235, 258, 259, 263 265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у період з серпня 2005 року по квітень 2018 року включно в сумі 6 619,60 грн., судові витрати 704,80 грн., всього 7324,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків