Провадження № 22-ц/779/823/2018
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Турів О.М.

з участю представників: ОСОБА_1 - ОСОБА_2;

Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Романишин К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог законодавства України про охорону земель, повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 17 квітня 2018 року, ухвалене суддею Максимчиним Ю.Д. у м. Галич,

ВСТАНОВИЛА:

27 грудня 2017 року Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог законодавства України про охорону земель, повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області отримано лист слідчого Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 23.11.2017 № 4190/108/48-2016, в якому Головне управління просили провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства з метою встановлення: - на яких правових підставах ФОП ОСОБА_1 здійснює використання земельної ділянки загальною площею 10,7301 га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка розташована за межами населеного пункту с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району в урочищі «Підгірки»; - перевірити факт самовільного зайняття вищезазначеної земельної ділянки, а також розрахувати завдану шкоду самовільним зайняттям землі.

Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області на підставі наказу від 15.09.2017 №421-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» проведено перевірку фактичного стану використання земельних ділянок площею 8,0154 га кадастровий номер НОМЕР_2 за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею», площею 10,7301 га кадастровий номер НОМЕР_3 за межами населеного пункту с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «Підгірки». Позивач зазначав, що за результатами неодноразових перевірок з метою усунення виявленого порушення ОСОБА_1 видано припис від 19.10.2017 року за № 04.1-21/29, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства в 30-денний термін. Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області рекомендованим листом направлялась претензія ОСОБА_1 про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 24281,41 грн із вимогою у десятиденний строк сплатити зазначену суму. Результати проведеної перевірки та претензія ОСОБА_1 не оскаржувалось. У зв'язку з наведеним, просив стягнути з ОСОБА_1 до загального фонду Державного бюджету України 10382,50 грн шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 8,0154 га, розташованої в с.Залуква, Галицького району, урочище «За лімницею», стягнути з ОСОБА_1 до загального фонду Державного бюджету України 13898,91 грн шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 10,7301 га, розташованої в с.Залуква, Галицького району, урочище «За лімницею». Повернути самовільно зайняті ОСОБА_1 земельні ділянки площею 8,0154 га та 10,7301 га, що знаходяться за межами с.Залуква, Галицького району у державну власність.

Рішенням Галицького районного суду від 17 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 до загального фонду Державного бюджету України 10 382,50 грн шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 8,0154 га, розташованої за адресою с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею». Стягнуто з ОСОБА_1 до загального фонду Державного бюджету України 13 898,91 грн шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 10,7301 га, розташованої за адресою с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею». Зобов'язано повернути самовільно зайняті ОСОБА_1 земельні ділянки, що знаходяться за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, площею 8,0154 га та 10,7301 га у державну власність. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 1762 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, вказуючи на те, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь які дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Зазначає, що будь якого відношення до самовільного зайняття зазначених земельних ділянок він ні як фізична особа, ні як приватний підприємець не має. На думку апелянта, матеріалами справи не підтверджено, яким саме чином встановлено, що саме відповідач самовільно зайняв земельні ділянки. Під час виїзду здійснювався огляд місця події, який зафіксовано актами перевірок та актами обстеження земельних ділянок від 26.09.2017 року, в яких зазначено лише розташування, розмір земельних ділянок та констатовано, що ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами. В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б особисто спостерігали факт використання ділянок ОСОБА_1 Вказує також на те, що про проведення перевірки та обстеження апелянта ніхто не повідомляв, під час проведення перевірки він присутній не був, також відсутні докази повідомлення про перевірку та обстеження. Зазначає, що з протоколами про адміністративне правопорушення від 02.10.2017 року № 04,1-22/25, № 04.01-22/26 ОСОБА_1 ознайомлено не було, його підпис на протоколах відсутній. Свідками якого саме правопорушення були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вказано. На думку апелянта, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 2 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через 2 місяці з дня його виявлення. В протоколах від 02.10.2017 року не зазначені ні час вчинення правопорушення, ні час його виявлення. Постанова про адміністративне правопорушення апелянтом отримана не була, докази вручення постанови в матеріалах позову та справи відсутні. Крім цього, зазначає, що про неотримання апелянтом постанов позивачу було відомо, про що свідчить відзив на позов Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якому зазначено про повернення відправлення на адресу Головного управління. Зазначені в матеріалах справи акти перевірок, обстежень, протоколи та постанови, як докази вини апелянта тільки констатують припущення щодо факту оброблення земельної ділянки апелянтом та не містять доказів, які б підтверджували ці обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представники Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області апеляційну скаргу не визнали, вважають оскаржуване рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст. 125, 126 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Так як державна реєстрація права власності на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки відсутні, користування відповідачем земельними ділянками площею 8,0154 га та 10,7301 га є самовільним зайняттям земельних ділянок.

Висновок суду в основному відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Підставою для набуття зазначених прав є прийняття рішень органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування чи державними органами приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області на підставі наказу від 15.09.2017 №421-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» проведено перевірку фактичного стану використання земельних ділянок площею 8,0154 га кадастровий номер НОМЕР_2 за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею», площею 10,7301 га кадастровий номер НОМЕР_3 за межами населеного пункту с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «Підгірки».

Судом установлено, що державним інспектором Федченко А.О., за участю державного інспектора Польового Д.Ю., у присутності лісничого Крилоського лісництва ОСОБА_5, начальника наукового відділу Галицького НПП Маланюка В.Б., складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 26.09.2017 № 04.1-18/116 та виявлено, що ОСОБА_1 самовільно засіяв сільськогосподарськими культурами та обробляє земельну ділянку площею 8,0154 га кадастровий номер НОМЕР_2 за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею» та земельну ділянку площею 10,7301 га кадастровий номер НОМЕР_3 за межами населеного пункту с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «Підгірки» (а.с.17,19).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.10.2017 за № 04.1-22/25 встановлено, що 26 вересня 2017 року земельна ділянка, яка розташована за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради в урочищі «За лімницею» загальною площею 8,0154 га, державної форми власності сільськогосподарського призначення є самовільно зайнятою ОСОБА_1 шляхом посіву сільськогосподарських культур. Зазначеним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 10 382,50 грн.

З метою усунення виявленого порушення ОСОБА_1 видано припис від 19.10.2017 за № 04.1-21/28, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства в 30-денний термін.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.10.2017 № 04.1-23/38, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (урочищі «За лімницею» загальною площею 8,0154 га), відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Листом Головного управління від 24.05.2017 № 32-9-0.43-65/90-17 начальнику відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції «Щодо примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу», з метою сплати штрафу у відповідності до 307 КУпАП, надіслано для примусового стягнення постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.04.2017 № 4.3-17/1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.10.2017 за № 04.1-22/26 встановлено, що 26 вересня 2017 року земельна ділянка, яка розташована за межами с. Залуква Залуквянської сільської ради в урочищі «Підгірки» загальною площею 10,7301 га, державної форми власності для ведення фермерського господарства, сільськогосподарського призначення є самовільно зайнятою ОСОБА_1 шляхом посіву сільськогосподарських культур. Зазначеним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 13 898,91 грн.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.10.2017 №04.1-23/39 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною ст. 53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

З метою усунення виявленого порушення ОСОБА_1 видано припис від 19.10.2017 за № 04.1-21/29, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства в 30-денний термін.

Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом претензію про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 24 281,41 грн від 02.11.2017 № 04.1-22/26, із вимогою у десятиденний строк сплатити зазначену суму, при цьому направлено також відповідний розрахунок шкоди.

Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельною ділянкою від 26.09.2017 № 04.1-18/116 та № 04.1-18/117 встановлено:

- земельна ділянка державної форми власності, яка розташована за адресою с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею», загальною площею 8,0154 га на момент обстеження засіяна сільськогосподарськими культурами та обробляється ОСОБА_1

- земельна ділянка державної форми власності, яка розташована за адресою с. Залуква Залуквянської сільської ради Галицького району, урочище «За лімницею», загальною площею 10,7301 га на момент обстеження засіяна сільськогосподарськими культурами та обробляється ОСОБА_1

Отже, зазначеними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 самовільно захопив спірні земельні ділянки, засіяв їх сільськогосподарськими культурами та їх обробляє. Розмір заподіяної шкоди ОСОБА_1 не оспорюється.

Згідно з статтею 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Так як державна реєстрація права власності на спірні земельні ділянки, а також право оренди зазначених земельних ділянок відсутні, використання земельних ділянок площею 8,0154 га та 10,7301 га містять ознаки самовільного зайняття земельних ділянок.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність підтверджень того, що саме відповідач самовільно зайняв земельні ділянки, оскільки спростовуються письмовими доказами у справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення суду таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення суду за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Галицького районного суду від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 вересня 2018 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин І.О.Максюта