Справа № 523/5006/18
Провадження №2/523/3037/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, процентів, 3% річних від простроченої суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, процентів, 3% річних від простроченої суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем, ОСОБА_2, було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якої Позивач - позикодавець, передав у борг Відповідачу - позичальникам в борг 3 000,00 доларів США, які Відповідач зобовязався повернути до 21 грудня 2017 року. У разі не повернення у строк, Відповідач зобовязався повернути 6 000,00 доларів США, з яких 3000,00 доларів США - це сума основного боргу, а ще 3 000,00 доларів США - сума штрафу за вчасно не виконане грошове зобовязання.

Отримані кошти були за попередньою згодою дружини відповідача, ОСОБА_3 Доказом цього є письмова згода ОСОБА_3 на отримання чоловіком в борг грошової суми у розмірі 3 000,00 доларів США.

Відповідачі суму позики у встановлений строк - 21.12.2017 року Позивачу не повернули. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернути гроші, проте відповідачі лише обіцяли повернути борг.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню: 3000,00 доларів США в еквіваленті гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення - сума основаного боргу, 3000,00 доларів США - сума штрафу за невчасне невиконане грошове зобовязання, 241,35 доларів США - проценти за користування грошима, 29,84 доларів США - 3% річних за час прострочення грошового зобовязання. Всього - 6 271,19 доларів США в еквіваленті гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення

Ухвалою суду від "26" квітня 2018 р. було відкрито спрощене провадження по справі.

В судове засідання представник позивача подала заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги, а також справу розглянути у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи неодноразово повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судові повістки не отримує, у звязку з чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 21 вересня 2017 року між Позивачем та Відповідачем, ОСОБА_2, було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якої Позивач - позикодавець, передав у борг Відповідачу - позичальникам в борг 3 000,00 доларів США, які Відповідач зобовязався повернути до 21 грудня 2017 року. У разі не повернення у строк, Відповідач зобовязався повернути 6 000,00 доларів США.

Отримані кошти були за попередньою згодою дружини відповідача, ОСОБА_3 Доказом цього є письмова згода ОСОБА_3 на отримання чоловіком в борг грошової суми у розмірі 3 000,00 доларів США.

Відповідачі суму позики у встановлений строк - 21.12.2017 року Позивачу не повернули.

Відповідно дост..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1ст. 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 3 ст. 61 цього Кодексу якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України, право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, обєктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї.

Аналізуючи встановлені у справі обставини в контексті норм матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами, суд вбачає, що у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частки чоловіка і дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного , що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.58,59 ЦПК України) і це є її процесуальним обов'язком (статті10,60 ЦПК України). При цьому судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сімї і одержане за договором використано на її потреби.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Письмова вимога про повернення боргу надіслана відповідачам 21.10.17 р. та по теперішній час вона не виконана боржниками.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 192 ЦК України вказує: Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 533 ЦК України вказує: Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Станом на дату ухвалення рішення суд, а саме на 09.10.2018 року Національним банком України встановлено наступний офіційний курс гривні до іноземної валюти, а саме: 100 доларів США дорівнює 2808,7920 грн.

Таким чином, необхідно стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 3000 доларів США, що складає суму еквівалентну 84240 гривні, 3 % річних 29,84 доларів США, що складає суму еквівалентну 837 гривень 90 копійок, проценти у розмірі 241,35 доларів США, що складає суму еквівалентну 6777 гривень 10 копійок.

Окрім того, в розписці відповідач ОСОБА_2 зобовязувався повернути боргу до 21 грудня 2017 року, а у разі неповернення у строк, Відповідач зобовязався повернути 6 000,00 доларів США.

Враховуючи той факт, що зі сторони відповідачів не надійшли заперечення щодо стягнення даної суми, то з відповідачів також підлягає стягненню сума у розмірі 3000 доларів США, що складає суму еквівалентну 84240 гривні.

Керуючись ст. 15,16,192,526,533,1046,1047,1049 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, процентів, 3% річних від простроченої суми задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (Паспорт серії КК 565373, який виданий Суворовським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.2000р., що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 10, кв. 96) , ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце мешкання: АДРЕСА_2)

суму основного боргу у розмірі 84240 гривні, 3 % річних у розмірі 837 гривень 90 копійок, проценти у розмірі 6777 гривень 10 копійок, суму за невиконання зобовязання у розмірі 84240 гривні, а всього стягнути суму у розмірі 176095 гривень.

3. Стягнути ОСОБА_2 (Паспорт серії КК 565373, який виданий Суворовським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.2000р., що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 10, кв. 96), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце мешкання: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 1625 гривень 86 копійок, у рівних частках по 812 гривень 93 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2018р.