н/п 2/490/1844/2018 Справа № 490/1778/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 вересня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У березні 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїв із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1, оскільки більше за вищевказаною адресою не проживає та примусово зняти її з реєстраційного обліку.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_4 надав суду відзив, в якому просив суд розглядати справу у його відсутність, позов визнає, і зазначив, що його донька в квартирі не проживає з червня 2013 року, за такого виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушують права співвласників.
Відповідач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 18.11.1999 року ДКП "Комунар-побут" видано Свідоцтво про право власності на житло АДРЕСА_2, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
24.05.2013 року за вищевказаною адресою була зареєстрована донька відповідачів ОСОБА_3, що підтверджується довідою ТОВ "Соляні" №2680 від 27.07.2017 р.
Відповідач за зареєстрованим місцем проживання не проживає. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач оплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за вищевказаною адресою підтвердили сусіди - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у Акті про не проживання від 27.07.2017 р., посвідченого ТОВ "Соляні".
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, тому вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_10