Справа № 487/3034/15-ц
Провадження № 2/487/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (на далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 07 червня 2006 року було укладено договір кредиту №640/325-К325 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 30 000,00 дол. США з порядком повернення кредиту, що передбачений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 06 червня 2016 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту зі сплатою 12,00 процентів річних.

В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, між позивачем та ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 07 червня 2006 року було укладено договір поруки №640/325-П325.

Оскільки, на даний час, відповідачем ОСОБА_1 не виконуються у повному обсязі зобовязання за договором кредиту щодо повернення кредиту - не сплачується кредит згідно з графіком щомісячних платежів, а також не сплачуються відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафу), також інших витрати щодо задоволення вимог кредитора, позивач просить стягнути на його користь у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту №640/325-К325 від 07 червня 2006 року в сумі 526 627,61 грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва Біцюк А.В. від 08.05.2015 року відкрито провадження по даній справі.

Рішенням Заводського районного суд м.Миколаєва від 25.12.2015 року у позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.12.2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2016 року, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва Карташевою Т.А. від 16.12.2016 року, вищезазначена цивільна справа прийнята до свого провадження.

У звязку з тим, що у судді Карташевої Т.А. з 24.04.2017 року закінчився 5 річний строк повноважень, розпорядженням керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколєва Корнешової Т.В. від 24.04.2017 року, дана цивільна справа прийнята до провадження.

У звязку з тим, що Вища рада правосуддя 27.06.2017 року ухвалила звільнити ОСОБА_3 з посади судді Заводського районного суду м.Миколаєва у звязку з поданням заяви про відставку, розпорядженням керівника апарату Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколєва Павлової Ж.П. від 11.07.2017 року, дана цивільна справа прийнята до провадження.

05.03.2018 року до суду представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 був наданий відзив на позовну заяву, в якому було зазначено, що позовні вимоги Банку є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Так, 27 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за заявою Позивача, у звязку з невиконаням відповідачем умов кредитного договору № 640/325 - К325 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 для задоволення вимог позивача про стягнення у безспірному порядку із ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 станом на 13.10.2008 року простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24 239 доларів США ( за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на 13 жовтня 2008 року 492,01 грн. = 100 доларів США), що становило 119 258 грн. 30 коп.; простроченої заборгованості за відсотками за договором кредиту від 07 червня 2006 року - 872 ,56 доларів США, що еквівалентно 4 293,00 грн.; пеня - 1 210 грн. 60 коп.; штраф - 4 428 грн. 09 коп., а всього - 129 190 грн. 08 коп. Відтак, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, що стало підставою для вчинення виконавчого напису, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після виникнення у Позичальника обовязку погасити кредит у повному обсязі відповідно до умов п. 4.4 договору № 640/325 - К325 від 07.06.2006. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 р. у справі №6-2251цс16.

02.04.2018 року до суду представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4, були надані додаткові пояснення, в яких просила застосувати постанову Верховного Суду України від 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц, який зробив висновок щодо претензій банку до позичальника грошей. Так, кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги не визнає просить відмовити у їх задоволенні.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 червня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №640/325-К325, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 30 000,00 дол. США з порядком повернення кредиту, що передбачений договором кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 06 червня 2016 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту зі сплатою 12,00 процентів річних.

В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, між позивачем та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 червня 2006 року було укладено договір поруки №640/325-П325, згідно з яким ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобовязань за договором кредиту, а саме: повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

Відповідно до п.4.4. умов кредитного договору № 640/325 - К325 визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.2.-3.3.7., 3.3.11.-3.3.13. цього Договору, порушення Позичальником умов договору (-ів), визначеного (-их) п.1.3. цього Договору, протягом більше, ніж пять днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Також встановлено, що 27 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за заявою позивача було вчинено виконавчий напис (далі - Виконавчий напис), яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 для задоволення вимог позивача про стягнення у безспірному порядку із ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 станом на 13.10.2008 року суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24 239 доларів США ( за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 13 жовтня 2008 року 492,01 грн. = 100 доларів США), що становило 119 258 грн. 30 коп.; простроченої заборгованості за відсотками за договором кредиту від 07 червня 2006 року - 872,56 доларів США, що еквівалентно 4 293,00 грн.; пеня - 1 210 грн. 60 коп.; штраф - 4 428 грн. 09 коп., а всього - 129 190 грн. 08 коп.

Постановою державного виконавця від 05 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

Відповідно до копії квитанції №kr 48938 від 26 червня 2009 року ОСОБА_1 добровільно сплатив Банку 127 329,05 грн., з яких: 13 976,35 доларів США погашення заборгованості за кредитом; 2 714,88 доларів США погашення відсотків. При цьому у квитанції зазначено, що залишок боргу за простроченим кредитом склав 10 265,65 доларів США.

Відповідно до постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 07 липня 2009 року виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №3724 від 27 жовтня 2008 року про стягнення з боржників 129 190,08 грн. заборгованості закінчено (на підставі п.9 ст.37 Закону про виконавче провадження (в редакції чинній на час винесення вказаної постанови - повернення виконавчого документу без виконання на вимогу стягувача).

Таким чином, позивачем було предявлено відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту відповідно до п. 4.4 кредитного договору, у звязку з чим змінено строк виконання зобовязання.

Між тим, відповідачем ОСОБА_1 до суду була подана заява, в якій він просив застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з п.4.4. кредитного договору № 640/325 - К325 від 07.06.2006, сторони домовилися, що в разі порушення позичальником строків сплати процентів, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково більш ніж пять днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, неналежне виконання позивальником умов кредитного договору відповідно до п. 4.4. змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, позичальник ОСОБА_1 припинив виплачувати кредит в травні 2008 року. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк отримав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, та звернувся до нотаріуса за виконавчим написом, який було вчинено 27 жовтня 2008 року та за яким звернуто стягнення на квартиру боржника, якою було забезпечено виконання зобовязань.

Отже, відповідно до п. 4.4. кредитного договору, у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобовязань, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний був протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі. Тобто строк виконання зобовязань за Кредитом у повному обсязі настав у травні 2008 року, і саме з цього часу слід обчислювати строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитом.

Відтак, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, що стало підставою для вчинення виконавчого напису, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після виникнення у Позичальника обовязку погасити кредит у повному обсязі відповідно до умов п. 4.4 договору № 640/325 - К325 від 07.06.2006.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 р. у справі №6-2251цс16.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у квітні 2015 року.

Відповідно до ст.611 ЦК України, після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами до 2022 року, був правомірно змінений кредитором на повернення всією сумою в термін 30 днів з моменту отримання вимоги.

Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019) до ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА