ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/633/18

провадження № 22-ц/4809/434/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Центр-Кредит»,

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Центр-Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року Кредитної спілки «Центр-Кредит» (далі по тексту - КС «Центр-Кредит») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_4 («Позичальник») було укладено кредитний договір №121, за умовами якого позивач надав ОСОБА_4 кредитну лінію з лімітом в сумі 110000 грн. зі сплатою 48% річних за його користування, строком на 18 місяців.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором від 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено договори поруки від 07 липня 2017 року.

У порушення умов договору ОСОБА_4 вчасно та у повному обсязі кредит на сплачувала та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 24 липня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 127 782 грн. 39 коп., яка складається з основного боргу у сумі 95 682 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 32 100 грн. 39 коп.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року (а. с. 90) позовну заяву КС «Центр-Кредит», в частині вимог до ОСОБА_8, залишено без розгляду.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року (а. с. 91 - 92) позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь КС «Центр-Кредит» заборгованість за кредитним договором № 121 від 07 липня 2018 року в сумі 127 782 грн. 39 коп. Розірвано кредитний договір № 121 від 07 липня 2018 року, укладений між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_4 Вирішено питання судових витрат.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_4 не виконала взятих на себе зобов'язань згідно з умовами договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства, умовах кредитного договору та договорів поруки.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі (а.с. 101-104) відповідач ОСОБА_6 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалите нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вказала, що позивачем було додано до позовної заяви графік фактичних розрахунків позичальника, з якого убачається, що кредит видавався чотирма траншами, проте, матеріали справи не містять доказів отримання позичальником вказаних коштів. Позивач не довів факт видачі кредиту. Такими доказами можуть бути видаткові касові ордери, якщо кошти видавалися готівкою, або інші платіжні докуменнти з відміткою банку про виконання, якщо кошти надавались в безготівковій формі.

Матеріали справи не містить письмових заяв позичальника на видачу кожного траншу, як передбачено п. 2.2 договору кредиту № 121 від 07 липня 2017 року. Відсутній також графік розрахунків, у відповідності до якого ОСОБА_4 повинна була здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом, а також додаткові договори про внесення змін до такого графіку, які повинні були укладатися у зв'язку з видачею кожного наступного траншу кредиту, в порядку визначеному у п. 3.4 зазначеного договору.

Пунктом 2.1 договору кредиту № 121 від 07 липня 2017 року визначено, що кредит надається строком на 18 місяців, який на момент звернення з позовом не сплив, а тому права позивача не були порушені.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо солідарного стягнення боргу з усіх поручителів так, як позивач уклав договори поруки окремо з кожним поручителем, умовами яких не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. В цій частині рішення суду суперечить вимогам статті 554 ЦК України.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу КС «Центр-Кредит» (а. с. 125 - 128) просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи про те, що факт виконання позивачем своїх зобов'язань по наданню кредиту підтверджується частковим виконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань щодо його повернення та сплати процентів за користування ним. Відповідач ОСОБА_6 поручилася за належне виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом надати суду відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_6 особисто не з'явилася.

Її представник - адвокат ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу відповідача.

Представники позивача ОСОБА_10 і ОСОБА_11 заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. в судове засідання не з1явилися, по причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» (Кредитодавець), в особі представника Гаврилюк Надії Олександрівни, та ОСОБА_4 (Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 121, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов'язався надати Позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 110000 грн. строком на 18 фактичних місяців від дня отримання Позичальником усієї суми кредиту, або першого траншу за кредитом, а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі 48 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості Позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії (а.с.12-13).

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором від 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_5, між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_6, між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_7 було укладено окремі договори поруки від 07 липня 2017 року (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки від 07 липня 2017 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5, останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_4 всіх її зобов'язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 15).

Відповідно до п.1.1. договору поруки від 07 липня 2017 року, укладеного між КС «Центр-Кредит», в особі уповноваженого представника Гаврилюк Надією Олександрівною, та ОСОБА_6, остання зобов'язалася нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_4 всіх її зобов'язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 16).

Відповідно до п.1.1. договору поруки від 07 липня 20 КС «Центр-Кредит», в особі уповноваженого представника Гаврилюк Надією Олександрівною, та ОСОБА_7, останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_4 всіх її зобов'язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 17).

За змістом п. 2.1 кожного з договорів поруки, у разі порушення зобов'язання за Основним договором Поручитель зобов'язується виконати за Боржника зобов'язання останнього у 5-денний термін з дня отримання вимоги від Кредитора.

Згідно з п. 5.1 договорів поруки, у разі невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право останнього у 5-денний термін звернутися з вимогою про виконання таких зобов'язань до Поручителя.

Згідно з бухгалтерською довідкою-розрахунком від 24 липня 2018 року, виданої головою правління КС «Центр-Кредит», ОСОБА_4 має заборгованість перед позивачем у сумі 127782 грн. 86 коп., яка складається з основної суми кредиту в розмірі 95 682 грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 32100 грн. 39 коп.(а.с. 8).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

За кредитним договоромбанкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як передбачено приписами ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того, згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У справі між сторонами виник спір щодо відповідальності позичальника (члена кредитної спілки КС «Центр-Кредие» - ОСОБА_4) та його поручителів перед кредитодавцем - КС «Центр-Кредит» за неналежне виконання умовами кредитного договору у зв'язку з чим кредитор вимагає стягнення простроченої заборгованості та достроково всього кредиту, що залишився, а також сплати процентів.

Суд першої інстанцій вважав, що позивач довів факт невиконання позичальником кредитних зобов'язань щодо повернення отриманого ним кредиту обумовленими умовами договору частинами та сплати процентів за користування ним. У зв'язку з цим суд зробив висновок, що у позивача виникло право вимагати від відповідачів, в тому числі ОСОБА_6, як поручителя позичальника ОСОБА_4, стягнення всієї суми несплаченого кредиту та процентів за користування ним а також вимагати розірвання договору. При цьому суд погодився з твердженням позивача про те, що розмір заборгованості становить 127 782 грн. 39 коп., яка складається з боргу по «тілу кредиту» - 95 682 грн., боргу по процентах - 32 100 грн. 39 коп.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Цивільне судочинство базується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Умовами договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121, укладеного між КС «Центр_Кредие» та ОСОБА_4, передбачено, зокрема, таке:

«1.1. Кредитор надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 110000,00 (сто десять тисяч) грн. в межах якого позичальник може отримати будь-які суми кредиту та зобов'язується повернути їх на умовах, що передбачені цим договором»;

«2.1. «Кредит надається строком на 18 (вісімнадцять) фактичних місяців від дня отримання Позичальником усієї суми кредиту, або першого траншу за кредитом.

2.2. Кредитодавець зобов'язується надати позичальнику всю суму кредиту або здійснити перший транш за кредитом не пізніше 5 банківських днів від дати підписання цього договору. Кожен наступний транш в рамках кредитної лінії здійснюється Кредитодавцем на користь Позичальника за попередньою письмовою заявою останнього протягом 5 банківських днів з моменту надходження такої заяви (із урахуванням дотримання вимог п. 3.1. цього Договору).»

«2.4. Кредит надається позичальнику готівкою у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок вказаний Позичальником у заяві…

2.5. Датою надання кредиту вважається дата видачі усієї суми кредиту або суми першого траншу за кредитом через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця. Датою повернення (погашення) так само як і датою плати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця.»

«3.4. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього Договору. У випадку надання кредиту траншами Сторони зобов'язуються вносити відповідні зміни у графік розрахунків шляхом підписання додаткового договору в день отримання кожного наступного траншу»

Виходячи з принципу змагальності сторін та умов договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121, позивач мав довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами обставини, якими він обґрунтовував свої вимоги, зокрема підтвердити:

факт укладення кредитного договору з відповідним графіком розрахунків, погоджений його сторонами;

факти укладення договорів поруки;

факт надання кредиту (дату, спосіб надання, розмір наданого кредиту), а у випадку надання кредиту окремими траншами - надати передбачені п. 3.4. кредитного договору додаткові договори.

На підтвердження цих обставин позивач надав до суду першої інстанції світлокопії договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121 без передбачених його умовами додатків (а. с. 12 - 13), договорів поруки від 07 липня 2017 року (а. с. 15 - 18), довідку-розрахунок боргу (а. с. 14), графік розрахунків (а. с. 26) а також не підписану головою правління довідку КС «Центр-Кредит» від 21 вересня 2018 року № 167 про розмір заборгованості станом на вказану дату (а. с. 84).

З пояснень представників позивача, наданих у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що доданий до позовної заяви графік розрахунків (а. с . 26) не являється частиною договору № 121 від 07 липня 2017 року, а є аналітичною довідкою про фактичне виконання сторонами умов договору. У зв'язку з цим вказаний документ не містить відомостей про графік платежів, відповідно до якого позичальник ОСОБА_4 мала виконувати свої зобов'язання перед позивачем.

Крім того, з вказаного документу вбачається, що кредит видавався чотирма траншами (30000 грн., 20000 грн., 50000 грн., 10000 грн.). Проте первісних документів, передбачених пунктами 2.2., 3.4. кредитного договору (платіжні документи, додаткові угоди, двосторонній графік платежів), позивач не надав, а отже і не підтвердив допустимими та достовірними доказами факт надання кредиту та його розмір.

В суді апеляційної інстанції позивачу роз'яснено обов'язок доведення вказаних обставин відповідними доказами та наслідки не вчинення таких дій. У зв'язку з цим за клопотанням представника позивача у судовому засіданні оголошувалася перерва з 05 по 28 грудня 2018 року, але по завершенню перерви представники позивача повідомили суд про неможливість надати такі докази у зв'язку з їх нібито викраденням. Однак факт викрадення у позивача документів первинного обліку, які стосуються вказаного кредитного договору, не є підтвердженим та не звільняє позивача від обов'язку доказування.

Надані позивачем в суді апеляційної інстанції докази часткової сплати ОСОБА_4 кредиту та процентів не дає суду можливості зробити висновок про фактичний розмір наданого кредиту та розмір плати за його користування, строки повернення кредиту частинами та строки сплати процентів.

Подана позивачем разом з позовною заявою довідка-розрахунок (а. с. 14) розрахунку, як такого (відомості про сплачені та прострочені платежі, про базу нарахування процентів, процентну ставку, фактичний період користування кредитом, суму нарахованих процентів) не містить, а містить лише немотивоване твердження про розмір боргу.

Суд першої інстанції прийняв твердження позивача про наявність боргу та його розмір як даність, не перевірив такі твердження позивача, правильність та обґрунтованість визначення вказаних у позовній заяві сум.

Суд апеляційної інстанції не може провести власні розрахунки так, як відсутні підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами вихідні дані для проведення розрахунку.

Всупереч вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України суд задовольнив вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_6 боргу, які ґрунтуються на припущеннях.

У справі відсутні достатні докази, які б вказували на те, що за кредитним договором є прострочена заборгованість та її розмір.

До того ж, строк кредитування, передбачений п. 2.1. договору (18 місяців), на час вирішення справи судом не сплинув так, як навіть з часу укладення цього договору цей строк не закінчився.

З урахуванням викладеного колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 про недоведеність пред'явлених до неї позовних вимог про стягнення боргу.

Крім того, згідно п 8.4. договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121 кредитодавець має право достроково розірвати цей договір в разі настання обставин, визначених п. 5.4.4. цього договору.

Відповідно до підпунктів б), в), г) п. 5.4.4. цього договору такими обставинами являються: затримка сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування ним на строк, що перевищує один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; несплата позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків від суми кредиту.

Як вже зазначав суд, позивач не довів наявність фактів простроченої виконання позичальником своїх зобов'язань, а отже і не довів наявність обставин з якими норми ЦК України та умови укладеного кредитного договору пов'язують виникнення у однієї із сторін права на його розірвання, а тому висновок суду про обґрунтованість вимог позивача про розірвання кредитного договору є безпідставним та передчасним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.376 ЦПК України недоведеність обставин справи, що мають значення для справи. які суд першої інстанції визнав встановленими, являється підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення лише в частині вимог позивача до ОСОБА_6, в тому числі щодо розірвання договору так. як в інакшому випадку висновку суду були б суперечливими.

Про судові витрати

Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд апеляційної інстанції часткво скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює у відповідній частині нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6задовольнити частково.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 рокув частині вирішення вимог Кредитної спілки «Центр-Кредит» про розірвання кредитного договору та про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості та судового збору скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Кредитної спілки «Центр-Кредит» (місцезнаходження: 26400, Кіровоградська обл., Благовіщенський р-н, м. Благовіщенське, вул. Привокзальна, буд. 8, офіс 17, ідентифікаційний код юридичної особи 26321380) на користь ОСОБА_6 5518 грн. 10 коп. (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко