Справа №442/5365/18
Провадження №2-о/442/142/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересована особа - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, Відділу ресєтрації актів цивільного стану по місту Самбір реєстраційної слжуби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області про встановлення юридичного факту та внесення змін в актовий запис, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м.Дрогобича, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, Відділу ресєтрації актів цивільного стану по місту Самбір реєстраційної слжуби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області про встановлення юридичного факту та внесення змін в актовий запис, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 ( дівоче - ОСОБА_2) ОСОБА_3 народилась 29 лютого 1956 року у м.Самбір, Самбірського району, Львівської обл. Її батьками були - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ( уроджена Лащ ). Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження І-СГ №298160, виданим 24.07.2003р. Відділом РАГС Самбірського МУЮ Самбірського району Львівської області на підставі актового запису про народження №131 від 20 березня 1956 року. В актовому запису про реєстрацію її народження та свідоцтві про народження національність її матері вказана «українка». Між тим, у документах її матері національність або не вказана зовсім або вказана неправильно «українка». Насправді вона народилась у сім»ї українця і єврейки. Батьки по лінії матері були євреями. Сім»я її матері проживала в Польщі. Під час другої світової війни, вони перебрались у Львівську область, де їх ніхто не знав і приховали свою національність, щоб зберегти своє життя. В післявоєнні роки також відбуватись численні репресії радянської влади проти народів некорінної національності: євреїв, татарів, німців, греків та ін. ОСОБА_4 боялась бути репресованою, тому при реєстрації шлюбу з її батьком продовжуючи приховувати свою національність вказала що вона «українка», взяла прізвище чоловіка і стала ОСОБА_4, «українка». У 1956 році при реєстрації її народження, відомості про матір були записані згідно свідоцтва про шлюб. Матері довелось до кінця своїх днів приховувати свою національність, не зазначаючи її у жодному документі. В сім»ї завжди дотримувалися традиції єврейської національності. Після зміни політики до репресованих її мати мала намір відновити свою національність, але чинним законодавством така процедура не була передбачена, а лише 31.12.1991 р. Указом Президента України було прийнято Указ про можливість зміни національності в адміністративному порядку органами управління внутрішніх справ, але її мати не дочекалася того і не встигла відновити свою національність, бо на той час вже пішла із життя. На теперішній час вона є інвалідом 2 групи і їй негайно потрібне серйозне довготривале лікування. Вона бажає виїхати в Ізраїль на постійне місце проживання. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_5 не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вказала, що в частині заявлених вимог щодо встановлення факту неправильності запису в актовому записі просить залишити без розгляду, а заявлені вимоги щодо встановлення факту приналежності до національності «єврейка» підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у її відсутності та без фіксування технічними засобами, а тому суд розглянув справу у відсутності представника заявника ОСОБА_5 на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересовані особи представники Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, Відділу ресєтрації актів цивільного стану по місту Самбір реєстраційної слжуби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з»явився, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, яка діє зі змінами 1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №274369 від 09.01.2003р., виданого Дрогобицьким міським управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4 померла 08.01.2003р. у віці 72 років, про що складено відповідний актовий запис за №24.

Як вбачається із копії довідки від 07.08.2008р., ОСОБА_1 має 2-гу групу інвалідності загального захворювання по життєво.

Відповідно до ст.25 Конституції України громадянин України не може бути давлений громадянства і права змінити громадянство.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 258 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Самбір, Самбірського району, Львівської області є за національністю «єврейка» по лінії матері.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя