АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/6117/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1018/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року (суддя Бондар О.О.) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

В грудні 2016 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_5 з 2005 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у консульстві України в Італії. Проте, сторони вже 4 роки не проживають разом, не ведуть спільного господарства.

У зв'язку з цим, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 14 січня 2005 року між ним та ОСОБА_5

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року у справі провадження закрито.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що ухвала є незаконною.

Посилається на те, що юрисдикція італійських судів не розповсюджується на правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, між сторонами 14 січня 2005 року укладено шлюб, актовий запис № 1, зареєстрований Виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області (а. с. 27).

Постановою суду в місті Нола Італійської Республіки від 01 березня 2018 року оголошено особисте розлучення подружжя, тобто розірвання шлюбу між сторонами (а. с. 203-208).

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що набрали законної сили рішення суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Стаття 471 ЦПК України зазначає, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» в частині 3 визначено, що суди повинні з'ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. У даний час є чинними, зокрема, такі міжнародні договори з цього питання, які уклала Україна або до яких вона приєдналась: е) згідно із Законом від 12 вересня 1991 р. "Про правонаступництво України" нотами України,

надісланими в січні 1994 р. до посольств іноземних держав, з якими у СРСР були двосторонні договори про правову допомогу, про застосування цих договорів щодо України, поки обидві сторони не домовляться про інше, а також відповідно до Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів від 23 серпня 1978 р., яка набула чинності для України 6 листопада 1996 р. і передбачає, що двосторонній міжнародний договір, який у момент правонаступництва держав був чинним щодо території, що є об'єктом правонаступництва, вважається чинним між новою незалежною державою та іншою державою-учасницею, коли вони чітко про це домовились або внаслідок їх поведінки вони повинні вважатись такими, що висловили зазначену домовленість, в Україні застосовуються положення таких міжнародних угод СРСР: Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 25 січня 1979 р.

З огляду на зазначене, посилання апелянта, що юрисдикція італійських судів не розповсюджується на правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі є помилковим, оскільки стаття 19 вищевказаної Конвенції зазначає, що 1. Кожна з Договірних Сторін визнає судові рішення, які вступили у законну силу, у цивільних (в тому числі сімейних)справах, а також вироки в частині, що стосується відшкодування збитку, заподіяного злочином (далі - "судові рішення"), винесені на території іншої Договірної Сторони судами, компетентними відповідно до статті 24 цієї Конвенції. 2. Договірні Сторони визнають також рішення, що стосуються визнання батьківства, встановлення опіки, піклування і усиновлення, а так само їх скасування, винесені компетентними установами СРСР, і відповідні рішення, винесені в порядку добровільної юрисдикції італійськими судами.

3. Рішення, згадані в пункті 2, мають на території Договірної Сторони, де вони визнаються, таку ж юридичну силу, як і відповідні рішення, прийняті компетентними органами названої Договірної Сторони.

Стаття 22 цієї ж Конвенції встановлює, що судові рішення, винесені установами однієї Договірної Сторони, які визнані на території іншої Договірної Сторони відповідно до цієї Конвенції, підлягають виконанню на її території, якщо вони підлягають виконанню в державі, в якій вони були винесені.

Отже, Україною визнаються судові рішення постановлені на території Італійської Республіки, які вступили в законну силу по цивільних (в т.ч. сімейних) справах, таким чином і судове рішення про розірвання шлюбу в місті Нола Італійської Республіки від 01 березня 2018 року має законну силу на території України.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 6 вересня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський