Справа № 1718/2-1146/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарн в залі суду клопотання у справі №1718/2-1146/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, в якому просить провести поділ спільного майна подружжя, а саме : будинковолодіння, що складається із житлового будинку із надвірними будовами (сарай, погріб, гараж), розташованого по вул. Інтернаціональній,16 м.Сарни Рівненської області, виділивши кожній із сторін по 1/2 частині вказаного будинковолодіння. Крім цього, позивач просить розділити інше спільне майно подружжя, набуте під час перебування у шлюбі, виділивши ОСОБА_1 : легковий автомобіль марки «Фолксваген» 2002 року випуску р.н.з. ВК7689 АН, наявне в житловому будинку майно на суму 19 500 грн. стінку вартістю 1 000 грн., телевізор «ДЕУ» вартістю 1000 грн., стіл компютерний з поличкою вартістю 500 грн., компютер , монітор вартістю 1500 грн., крісло компютерне вартістю 100 грн., кухонну стінку з барною стійкою вартістю 5 000 грн., 2 крісла до барної стійки вартістю 400 грн., кухонний куточок вартістю 1 500 грн., 3 крісла деревяні зі спинками вартістю 450 грн., столик круглий вартістю 100 грн., холодильник «ЛД» вартістю 1500 грн., тумбу з трильяжем вартістю 300 грн., пральну машинку «Арістон» вартістю 2000 грн., ванну вартістю 200 грн., дзеркало з поличкою вартістю 150 грн., стінку «Юніор» вартістю 2 000 грн., 2 дивани вартістю 1000 грн., стіл 2-х тумбовий вартістю 300 грн., 2 крісла мяких вартістю 600 грн. Відповідачу ОСОБА_3 позивач просить виділити вантажний автомобіль марки «Камаз» з причепом ПР 2 ПН4, із рухомого майна, набутого під час шлюбу, наявного в житловому будинку на суму 19 500 грн., а саме : мякий куточок вартістю 6000 грн., стіл журнальний вартістю 300 грн., стіл під телевізор вартістю 100 грн., телевізор марки «Соні» вартістю 3000 грн., диван вартістю 400 грн., крісло вартістю 200 грн., тумбу під телевізор вартістю 100 грн., музичний центр вартістю 1500 грн., крісло мяке вартістю 500 грн., 4 деревяні табурети вартістю 200 грн., мікрохвильову піч вартістю 400 грн., вішак для одягу з тумбою під взуття вартістю 300 грн., 4 тумби вартістю 500 грн., 4 навісні тумби вартістю 500 грн., газову плиту вартістю 400 грн., стіл кухонний вартістю 10 грн., диван вартістю 300 грн., морозильну камеру вартістю 400 грн., шафу, ліжко, комод, 2 тумби, тумбу із дзеркалом вартістю 3500 грн., диван вартістю 500 грн., крісло мяке вартістю 300 грн.

Газовий котел, газову колонку, котел для вугілля позивач просить залишити у спільному користуванні сторін по справі.

В позовній заяві позивачем в обґрунтування заявлених вимог вказано, що сторони з 1989 року перебували між собою у шлюбі, який було розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області 27 жовтня 2010 року. Під час перебування в шлюбі сторони по справі придбали майно, яке складається із будинковолодіння, транспортних засобів та іншого рухомого майна, яким є речі побуту та меблі. Оскільки в добровільному порядку немає змоги провести розподіл нерухомого майна, належного сторонам ОСОБА_1. звернулась із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та її представники заявлені вимоги підтримали повністю. Позивач пояснила, що сімя розпалась, після чого ОСОБА_3 фактично створив інші шлюбні стосунки, однак, час від часу повертається для тимчасового проживання у спірному житлі, що створює позивачеві певні незручності. Позивач вказує, що перераховане у позовній заяві майно придбане сторонами по справі під час перебування у шлюбі, а тому відноситься до спільно набутого майна, що підлягає поділу між сторонами у рівних частках. ОСОБА_1 при розподілі будинковолодіння просить виділити їй частину будинку відповідно до запропонованих експертом варіантів розподілу - №2, з урахуванням здійснених нею за час проживання у будинку поліпшень.

Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги, заявлені ОСОБА_1 визнали, однак, вказали, що не погоджуються із варіантом, запропонованим позивачем для розподілу спірного будинковолодіння, оскільки в такому випадку порушується принцип рівності, крім цього, відповідачеві виділяється більш незручна частина будинку.

Під час судового провадження позивачем заявлено клопотання про призначення у цій справі судової будівельно-технічної експертизи, яке судом задоволено.

У задоволенні клопотання позивача про збільшення заявлених позовних вимог судом було відмовлено в звязку із несвоєчасністю подання відповідного клопотання.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням пояснень сторін, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого та рухомого майна, придбаного під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК та ЦК України.

Із копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2010 року, наданого позивачем суду, встановлено, що 28 травня 1989 року Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №7. Вказаний шлюб розірвано за рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2010 року.

Отже, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1989 року по 27 жовтня 2010 року.

Із копії свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 10 листопада 1999 року судом встановлено, що вказаного числа ОСОБА_3 на підставі рішення Сарненської міської ради №380 від 18 серпня 1999 року набув право власності на будинок №16, розташований по вул.Інтернаціональній м.Сарни Рівненської області.

Сторони визнали, що вказаний будинок було ними побудовано під час перебування у шлюбі.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, при чому частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 придбав будинок №16, по вул.Інтернаціональній м.Сарни Рівненської області, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_1, а тому вказане майно є спільною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках.

Копія технічного паспорту на будинковолодіння, виготовлена станом на 21 грудня 1998 року доводить, що за вказаною вище адресою дійсно розташований двоповерховий житловий будинок загальною площею 144,8 м2 та господарські будівлі.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Із висновку експерта №Е-04/18 від 11 липня 2018 року встановлено, що ринкова вартість спірного будинковолодіння станом на 10 липня 2018 року становить 1 111 000 грн. та є можливим розподіл вказаного будинковолодіння у трьох варіантах, при яких частки співвласників, відповідно наступні : 51,2% та 48,8% (компенсація, яка повинна бути виплачена власником першої частини власнику другої частини становить 13 332 грн.), 53,1% та 46,9% (компенсація, яка повинна бути виплачена власником першої частини власнику другої частини становить 34 441 грн.), 51,4% та 48,6% (компенсація, яка повинна бути виплачена власником першої частини власнику другої частини становить 15 554 грн.).

Суд вважає за можливе врахувати думку позивача та виділити їй частину спірного будинковолодіння відповідно до варіанту розподілу №2.

Частиною1 статті 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначала, що протягом життя у будинку його утриманням займалась в більшості вона особисто, сплачуючи комунальні платежі та здійснюючи необхідні поліпшення. Відповідач самоусунувся від утримання майна та жодної участі ані у ремонтних роботах, ані у сплаті комунальних оплат не приймав.

Свої пояснення позивач підтвердила документально наданими та дослідженими судом копіями договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/027/НОМЕР_1 від 5 жовтня 2017 року, квитанціями про оплату комунальних послуг за адресою вул.Інтернаціональна,16 м.Сарни Рівненської області, які здійснювались від імені ОСОБА_1, накладними та чеками на придбання позивачем будівельних матеріалів.

Частиною1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження фактів утримання ним спірного майна, в той час, як відповідно до ст.322 ЦК України - тягар утримання майна покладається на власника цього майна.

Таким чином, з урахуванням тих обставин, що утриманням спірного нерухомого майна протягом тривалого часу займалась виключно позивач, що має істотне значення при вирішенні питання розподілу будинковолодіння слід здійснити розподіл вказаного нерухомого майна відповідно до варіанту №2, запропонованого експертом, оскільки він є найбільш вигідним для позивача, якою сплачувались витрати на утримання будинковолодіння.

Виходячи з наведеного, вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення.

Крім цього, позивачем заявлено вимогу про розподіл між сторонами по справі іншого належного ОСОБА_1 та ОСОБА_3 майна., а саме : двох транспортних засобів, меблів, речей побуту.

За змістом частини 1 статті 60 СК України на праві спільної сумісної власності належить дружині та чоловікові лише те майно, яке набуте подружжям за час шлюбу.

Отже, сторона, яка заявила позовну вимогу про поділ спільного майна, в даному випадку ОСОБА_1 має довести, що інше майно, яке є предметом позову, набуто сторонами саме під час перебування в шлюбі та має певну визначену нею цінність.

На доведення заявленої вимоги позивачем надано опис майна, який було оформлено самостійно стороною.

Однак, в судовому засіданні сторони визнали, що не все вказане позивачем майно є наявним, оскільки частина вказаного в опису майна на момент розгляду справи судом знищена, частина реалізована.

Із довідки №813 від 27 липня 2011 року, виданої за підписом начальника відділення РЕР (по обслуговуванню Дубровицького, Рокитнівського, Сарненського районів)ВДАІ УМВС України в Рівненській області, встановлено, що станом на вказане число згідно відомостей бази даних РІІС Сарненського відділення РЕР за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані автомобілі : марки «Ауді 90» 1984 року випуску, р.н.з. 36481 РВ (з 20 липня 2001 року) та марки «Volkswagen Bora» 2002 року випуску, р.н.з. ВК 7689 АН.

Однак, стороною не надано жодних доказів того, що вказані автомобілі зареєстровані на праві власності за відповідачем. Щодо іншого перерахованого в позові рухомого майна відсутня будь-яка інформація щодо часу його придбання та вартості на момент розгляду справи.

Таким чином, позивачем не доведено, що інше рухоме майно, яке є предметом позову, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому у задоволенні вимоги ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст.355, 368 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Провести поділ спільного майна подружжя : житлового будинку та надвірних будівель та споруд, розташованих по вул.Інтернаціональній,16 м.Сарни Рівненської області, виділивши ОСОБА_1 (жительці м.Сарни вул.Інтернаціональна,16 Рівненської області, паспорт громадянина України серії МЮ №262630): котельню -1 площею 3,6 м2, кухню 2 площею 18,3 м2, жилу кімнату 3 площею 12,8 м2, ванну 4 площею 4,6 м2, вбиральню 4а площею 1,7 м2, жилу кімнату -5 площею 20,9 м2, частину передпокою 7-а площею 3,7 м2, коридор -8 площею 8,5 м.кв., кладову 9 площею 1,1 м2, коридор - 11 площею 12,2 м2, а також господарські будівлі і споруди : східці(а), пргріб (ПГ/а), 1/2 огорожі (№1), що становить 53,1% частини вказаного будинковолодіння, ОСОБА_3 (жителю ІНФОРМАЦІЯ_3) виділити жилу кімнату - 6 площею 4,4 м2, частину передпокою 7-б площею 2,3 м2, кладову 10 площею 10 м2, коридор 12 площею 12 м2, жилу кімнату 13 площею 14,7 м2, жилу кімнату 14 площею 15,7 м2, а також надвірні будівлі і споруди : сарай (Б), гараж (В), 1/2 огорожі (№1), ворота(№2), що становить 46,9 % вказаного будинковолодіння зі сплатою КІБІШ ОСОБА_1 ОСОБА_5 34441 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про поділ рухомого майна подружжя - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_6