11.10.18 Провадження 2/235/2110/18
Справа 235/5694/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 14.09.2018 року звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі з 01.10.2007 року по 30.11.2007 року та з 30.11.2009 року по 08.09.2016 року, працював на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. Був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоровя, що підтверджується доданою до заяви копією трудової книжки.

22.05.2016 року його було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обовязків. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до травматологічного відділення Димитровської центральної міської лікарні, де він знаходився на лікуванні з 23.05.2016 року до 13.06.2016 року з наступним діагнозом: поєднана травма тіла, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, забита рана волосистої частини голови, закритий поперековий перелом остистого відростку С6 хребця зі зміщенням, переломи нижніх суглобових відростків С6 хребця зі зміщенням, забиті рани с/з лівої гомілки, правого ліктьового суглоба, н/з правого передпліччя, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, закритий перелом передньої стінки лунки 12 зуба, забій грудної клітки.

Далі він перебував на лікуванні амбулаторно, а з 06.07.2016 року по 18.07.2016 року перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Покровської центральної районної лікарні з наступним діагнозом:

- стан після ЗЧМТ, (травма на виробництві 22.05.2016 року) забій головного мозку легкого ступеня, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, перелом кісток носу ліворуч, лунки 12 зуба з мінімальним зміщенням, осередок забиття лобової частки праворуч з цефалгією, ВСД с-мом з судинними пароксизмами, вестибулопатія, посттравматична церквікобрахіалгія з вираженим больовим, м'язово-тонічним синдромами (КТ-ознаки перелому остистого відростку С6 хребця зі зміщенням, з переходом на крайові переломи нижніх суглобних відростків зі зміщенням та підвивихом в правому дугоотросчатому зчленуванні, дегенеративні зміни хребця, багаторівневі протрузії дисків з компресією дурального мішку на рівні С4-5). Далі знову знаходився на амбулаторному лікуванні у невролога та травматолога. З 19.06.2017 року по 12.07.2017 року я проходив медичну реабілітацію у санаторно-курортному закладі ДП Санаторій «Славутич» ім. Б.В. Пашковського.

З 01.08.2018 року по 11.08.2018 року знову перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Покровської центральної районної лікарні з наступним діагнозом: наслідки перенесеної ЗЧМТ, (травма на виробництві 22.05.2016 року) забію головного мозку легкого ступеня, закритий перелом потиличної кісті з переходом на свод і основу черепа, перелом остистого відростку С6 із зсувом правого підвивиху С6 в дуговідростчатому зчленуванні, компресійними переломами Th4, Th5, Th12 хребта, порушенням статико-динамічних функцій хребта. Посттравматична цервікобрахіалгія з вираженим больовим, мязово тонічним синдромами.

Надалі його було направлено на лікування та під нагляд сімейного лікаря та невролога за місцем мешкання (на підтвердження додаються відповідні епікризи, виписки з медичної картки та програма медичної реабілітації).

Згідно з Актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) за формою Н-5 від 01.08.2016 року та Актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 № 33в від 05.08.2016 року основною причиною нещасного випадку є технічна причина, а саме незадовільний технічний стан виробничих обєктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій. Також було встановлено супутні причини, зокрема організаційні: невиконання вимог інструкцій з охорони праці; невиконання посадових обовязків. Також було встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, невиконання яких призвело до даного нещасного випадку, де окрім мене, вказано ще сім посадових осіб відповідача.

08.09.2016 року згідно довідок Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії йому за наслідками трудового каліцтва, первинно встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності строком до 01.10.2017 року, потребу в медикаментозному лікуванні, медичній реабілітації в реабілітаційних відділеннях санаторіїв.

19.10.2017 року згідно довідок Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії повторно встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності строком до 01.11.2018 року, потребу в медикаментозному лікуванні, ортезі на шийний відділ хребта, санаторно-курортному лікуванні.

Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обовязків, він продовжує і зараз. Стан здоровя не є стабільним. У нього постійні виражені головні болі, періодично нападоподібного характеру, головокружіння, запаморочення, підвищене серцебиття, шум і дзвін у вухах та голові, болі в шийному відділі хребця та між лопатками, він практично не може ворухнутись без болі. Крім того, у нього порушений сон, швидке стомлення, загальна слабкість, зниження памяті на поточні події, дратівливість. Він і надалі потребує реабілітаційного лікування. Вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що під час одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму.

Тривалий час він знаходиться на лікуванні. Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмування, оскільки на момент травмування йому було всього 45 років. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв'язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Він не може виконувати більшість фізичної роботи по дому. Великий дискомфорт та болі викликають навіть прості, на перший погляд рухи, як то підіймання сходами, керування автомобілем, та таке інше. Більшість хатніх справ його дружина виконує сама, оскільки через стан здоровя він нічим не може їй допомогти. Крім того, він є батьком, у нього донька, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує певної допомоги, в тому числі і матеріальної. Раніше все це він міг дозволити, а в даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього зявилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоровя. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість та глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоровя.

З огляду на ці обставини позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду з підстав, передбачених законодавством, оскільки він не забезпечив безпечних і нешкідливих умов праці. Заподіяну позивачу моральну шкоду він оцінює у 150 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ ШУ «Покровське» не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, згідно якому позовні вимоги визнав частково в розмірі 28000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити. Просив врахувати, що позивач допустив порушення Правил безпеки у вугільних шахтах, Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірника очисного забою, Колективного договору підприємства на 2015-2017 р.р.

Зясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2 «ШУ «Покровське» з 01.10.2007 року по 30.11.2007 року та з 30.11.2009 року по 08.09.2016 року, працював на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. Був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоровя, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 9).

22.05.2016 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обовязків. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до травматологічного відділення Димитровської центральної міської лікарні, де він знаходився на лікуванні з 23.05.2016 року до 13.06.2016 року з наступним діагнозом: поєднана травма тіла, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, забита рана волосистої частини голови, закритий поперековий перелом остистого відростку С6 хребця зі зміщенням, переломи нижніх суглобових відростків С6 хребця зі зміщенням, забиті рани с/з лівої гомілки, правого ліктьового суглоба, н/з правого передпліччя, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, закритий перелом передньої стінки лунки 12 зуба, забій грудної клітки.

Після цього позивач перебував на лікуванні амбулаторно, а з 06.07.2016 року по 18.07.2016 року перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Покровської центральної районної лікарні з наступним діагнозом:

- стан після ЗЧМТ, (травма на виробництві 22.05.2016 року) забій головного мозку легкого ступеня, перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, перелом кісток носу ліворуч, лунки 12 зуба з мінімальним зміщенням, осередок забиття лобової частки праворуч з цефалгією, ВСД с-мом з судинними пароксизмами, вестибулопатія, посттравматична церквікобрахіалгія з вираженим больовим, м'язово-тонічним синдромами (КТ-ознаки перелому остистого відростку С6 хребця зі зміщенням, з переходом на крайові переломи нижніх суглобних відростків зі зміщенням та підвивихом в правому дугоотросчатому зчленуванні, дегенеративні зміни хребця, багаторівневі протрузії дисків з компресією дурального мішку на рівні С4-5). Далі знову знаходився на амбулаторному лікуванні у невролога та травматолога. З 19.06.2017 року по 12.07.2017 року я проходив медичну реабілітацію у санаторно-курортному закладі ДП Санаторій «Славутич» ім. Б.В. Пашковського.

З 01.08.2018 року по 11.08.2018 року знову перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Покровської центральної районної лікарні з наступним діагнозом: наслідки перенесеної ЗЧМТ, (травма на виробництві 22.05.2016 року) забію головного мозку легкого ступеня, закритий перелом потиличної кісті з переходом на свод і основу черепа, перелом остистого відростку С6 із зсувом правого підвивиху С6 в дуговідростчатому зчленуванні, компресійними переломами Th4, Th5, Th12 хребта, порушенням статико-динамічних функцій хребта. Посттравматична цервікобрахіалгія з вираженим больовим, мязово- тонічним синдромами.

Надалі його було направлено на лікування та під нагляд сімейного лікаря та невролога за місцем мешкання, що підтверджується відповідними епікризами, виписками з медичної картки та програмою медичної реабілітації (а.с. 13-19).

Згідно з Актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) за формою Н-5 від 01.08.2016 року та Актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 № 33в від 05.08.2016 року основною причиною нещасного випадку є технічна причина, а саме незадовільний технічний стан виробничих обєктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій. Також було встановлено супутні причини, зокрема організаційні: невиконання вимог інструкцій з охорони праці; невиконання посадових обовязків. Також було встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, невиконання яких призвело до даного нещасного випадку, де окрім мене, вказано ще сім посадових осіб відповідача (а.с. 20-31).

08.09.2016 року згідно довідок Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії позивачу ОСОБА_1 за наслідками трудового каліцтва первинно встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності строком до 01.10.2017 року, потребу в медикаментозному лікуванні, медичній реабілітації в реабілітаційних відділеннях санаторіїв (а.с. 10-11).

19.10.2017 року згідно довідок Міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії повторно встановлено 70 % втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності строком до 01.11.2018 року, потребу в медикаментозному лікуванні, ортезі на шийний відділ хребта, санаторно-курортному лікуванні (а.с. 12).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Законом України Про охорону праці, а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоровя або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до травмування позивача. Висновком МСЕК від 08.09.2017 року позивачу вперше було встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності за наслідками трудового каліцтва (а.с. 10-11).

В звязку цим 14.09.2018 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обовязку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в звязку з травмою на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 70% працездатності, визнаний інвалідом другої групи.

Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обовязків, він продовжує і зараз. Стан здоровя не є стабільним. У нього постійні виражені головні болі, періодично нападоподібного характеру, головокружіння, запаморочення, підвищене серцебиття, шум і дзвін у вухах та голові, болі в шийному відділі хребця та між лопатками, він практично не може ворухнутись без болі. Крім того, у нього порушений сон, швидке стомлення, загальна слабкість, зниження памяті на поточні події, дратівливість. Він і надалі потребує реабілітаційного лікування. Вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що під час одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму.

Тривалий час він знаходиться на лікуванні. Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмування, оскільки на момент травмування йому було всього 45 років. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв'язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Він не може виконувати більшість фізичної роботи по дому. Великий дискомфорт та болі викликають навіть прості, на перший погляд рухи, як то підіймання сходами, керування автомобілем, та таке інше. Більшість хатніх справ його дружина виконує сама, оскільки через стан здоровя він нічим не може їй допомогти. Крім того, він є батьком, у нього донька, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує певної допомоги, в тому числі і матеріальної. Раніше все це він міг дозволити, а в даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього зявилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоровя. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість та глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоровя.

Вищезазначене законодавство, а також розяснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» повязують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих звязків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, розясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоровя позивача, те, що професійна працездатність в звязку з травмою на виробництві згідно висновку МСЕК втрачена на 70 %, він визнаний інвалідом другої групи.

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 268 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 263-265ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в звязку з травмою на виробництві.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті та проголошена його вступна та резолютивна частина в судовому засіданні11 жовтня 2018 року. Повний текст рішення буде складено 16 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: м-н Лазурний, 43/51, м. Покровськ, Донецької області, 85300.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», , місцезнаходження: пл. Шибанкова, 1а, м. Покровськ, Донецька область, 85300.

Суддя: