Справа № 615/467/17
Провадження № 2/615/24/18
УХВАЛА

26 листопада 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати за виконану роботу понад встановлений трудовим договором час, стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки, зобов'язання змінити запис в трудовій книжці про дату звільнення з роботи та поновлення на роботі та клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про поновлення на роботі та виплату за час вимушеного прогулу.

Після уточнень в позові зазначено, що ОСОБА_1 з червня 2014 року по день свого звільнення працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. За цей час ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в неповному обсязі, так як працювала згідно графіку роботи з 08:00 години до 08:00 години добу через дві, що не було передбачено в трудових угодах, тобто по 24 години 2-3 дні на тиждень або 28 чи 72 години на тиждень. Заробітну плату ОСОБА_1 отримувала з розрахунку мінімальної заробітної плати, в період з червня 2014 року по 31.03.2017 року.

Також в позові зазначено, що в червні 2014 року, позивачем було підписано та подану заяву відповідачу про прийом на роботу касиром до супермаркету «Норма», жодних трудових угод не було укладено так як позивач надала свою трудову книжку і влаштовувалась на постійне місце роботи, а не на якийсь термін. 09.03.2017 року ОСОБА_1 вимушена була піти на лікарняний, в звязку з різким погіршенням свого здоровя та необхідністю термінового оперативного втручання. Лікарняні листи, що засвідчували час її хвороби, були надані відповідачу 27.03.2017 року. Після цього, ОСОБА_3 повідомив їй, що місце касира зайняте іншою людиною і позивачу потрібно звільнитись за власним бажанням, а за незгоди він звільнити її за статтею «прогул». 28.03.2017 року позивач звернулась до працедавця із вимогою допустити її до роботи, проте останній цього не зробив. Після звернень до компетентних органів, відповідач 10.04.2017 року віддав ОСОБА_1 трудову книжку із записом про звільнення від 31.03.2017 року в звязку з нібито закінчення строку трудового договору. З наказом про звільнення, на вимогу позивача, її не було ознайомлено.

Позивач вимагає:

1.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2014 року по 31.03.2017 року в розмірі 32 438 грн. 80 коп.;

2.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на її користь середній заробіток за весь час затримки здійснення розрахунку при звільненні по день поновлення на посаді;

3.Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на її користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.03.2017 року по день поновлення на посаді;

4.Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 внести запис до її трудової книжки про прийняття її на роботу з 01.06.2014 року;

5.Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 сплатити всі належні платежі, що стосуються її офіційного працевлаштування за період з 01.06.2014 року по 12.02.2016 року для зарахування трудового стажу;

6.Поновити її на посаді касира торгівельного залу супермаркет «Норма» у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

За клопотанням сторони позивача, ухвалою суду від 17.01.2018 року була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Необхідність проведення експертизи була обумовлена тим, що за твердженням позивача під час працевлаштування на посаду касира торгівельного супермаркету «Норма» не укладала будь-яких строкових чи інших договорів та позивач категорично заперечує факт підписання строкового договору від 13.02.2015 року. Також, позивач стверджувала, що і на інших документах наданих відповідачем на виконання ухвали суду стоїть не її підпис.

На виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 17.01.2018 року надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи №5093/17620 від 06.08.2018 року.

Згідно зазначеного висновку експертизи підписи в певних документах наданих для дослідження виконані самим позивачем, ОСОБА_1

Ознайомившись з висновком експертизи, позивач не погодилась з ним та заявила клопотання про проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи. При цьому, прохала доручити її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та поставити на вирішення такі питання:

-Ким, чоловіком або жінкою виконані підписи в оригіналі трудового договору від 13.02.2015 року, в заяві про прийняття на роботу від 12.02.2015 року?

-Чи виконано підпис в оригіналі трудового договору від 13.02.2015 року, в заяві про прийняття на роботу від 12.02.2015 року в незвичайних умовах або в якомусь незвичному стані?

-Однією чи різними особами виконані рукописні підписи в оригіналі трудового договору від 13.02.2015 року, в заяві про прийняття на роботу від 12.02.2015 року та в матеріалах наданих для порівняльного зразку?

-Виконанні рукописні підписи в оригіналі трудового договору від 13.02.2015 року, в заяві про прийняття на роботу від 12.02.2015 року виконані самою ОСОБА_1 чи іншою особою?

-ОСОБА_1 чи іншою особою поставлено дату в заяві про прийняття на роботу від 12.02.2015 року та в оригіналі трудового договору від 13.02.2015 року?

В обгрунтування клопотання позивач зазначила, що судом був порушений порядок пакування зразків підписів умовних та умовно-вільних підписів для дослідження, що створило можливість спотворення зразків наданих нею, а як наслідок надання хибного висновку експертизи.

Представник відповідача заперечила проти задоволення клопотання, та пояснила що підстав для проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи, на її думку, не вбачається.

Суд вислухавши сторони та дослідивши висновок судово-почеркознавчої експертизи, прийшов до висновку, що клопотання позивача задоволенню не підлягає

В судовому засіданні позивач ознайомилась з наданими нею зразками її почерку, на яких мається штамп експертної установи, яким засвідчено, що саме ці зразки були предметом дослідження експерта.

Позивач підтвердила, що ці зразки надані нею власноручно в присутності працівників суду.

Водночас, позивач ОСОБА_1 категорично не погодилась з графічними матеріалами дослідження, які містяться на його 13-му аркуші.

Таким чином, суд констатує той факт, що позивач не погоджується з результатом дослідження та висновком експерта як фахівця у певній галузі.

Вимагаючи призначити повторну експертизу, позивач ставить додаткові питання, які не були предметом зясування під час дослідження від 06.08.2018 року.

Відповідно до ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення зазначеної повторної судово-почеркознавчої експертизи не вбачається.

Керуючись ст. ст. 102, 107, 113, 259, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Товстолужський