ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4338/18
Провадження № 2/362/2119/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Корнієнко С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на її користь аліментів на утримання їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 11 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення останньою повноліття.

Свій позов вона обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 10 жовтня 2010 року, та на час розгляду справи перебуває в процесі розлучення з ним. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3. Донька проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, наполягаючи на тому, що її довіритель надає матеріальну допомогу в добровільному порядку та на необґрунтованій сумі аліментів, які можуть бути визначені в розмірі ? частині від заробітку відповідача.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.ст.2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину без врахування даних обставин.

Відповідно до положень ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з положень ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з положень ст.18 та ч.ч.1 і 2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10 жовтня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2329 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2110, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені сторони у справі (а.с.6).

Згідно акту обстеження проживання за місцем реєстрації від 01 серпня 2018 року, наданого Калинівською селищною радою, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 проживає разом з матерю (а.с.7).

Як вбачається з декларації відповідача, останній працює начальником відділу аналітичної роботи управління аналітичного забезпечення голови Київської міської державної адміністрації та має стабільний дохід (а.с.8-13).

Відповідно до характеристики учениці 2 «б» класу Ліцею № 100 «Поділ», учениця ОСОБА_3 відвідує гурток «Умілі ручки», навчається у хореографічній студії, вправляється у вивченні німецької мови у лінгвістичній групі. Навчання у закладі безоплатне (а.с.39, 40).

Відповідачем до матеріалів справи надані копії квитанцій про сплату ним коштів за навчання доньки та перерахування коштів на її особисту банківську платіжну карту (а.с.53-70).

Разом з тим, суд звертає увагу, що зарахування коштів на банківську картку доньки відповідачем здійснені лише після звернення в серпні 20188 року позивача до суду з зазначеним позовом.

Крім того, здійснені відповідачем грошові платежі стосуються лише оплати перевезення доньки зі школи додому та навпаки тощо, а також її навчання в позашкільному навчальному закладі.

Таким чином, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, визначені положеннями ст.ст.182 і 183 СК України, зокрема, що платник аліментів не має на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, його стабільний майновий стан, тобто здібності і фінансові можливості, а тому вважає за необхідне, з метою забезпечення належних умов для утримання та виховання їх спільної з позивачем доньки на певному рівні життя, враховуючи її найкращі інтереси, встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, в твердій грошовій сумі в розмірі 11 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 8 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 268, 271, 273, 354 і 430 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 11000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 8 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.