АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3404/18 Справа № 206/6305/17 Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С. В. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення неустойки за кожен день затримки усунення недоліків у сумі 10000 грн.

Позов мотивований тим, що 05 квітня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір №50401 про поставку та монтаж метало - пластикових конструкцій за адресою: АДРЕСА_1. За цим договором ним були сплачені грошові кошти у сумі 9480грн. Після установки метало- пластикових виробів, ним у них були виявлені недоліки, а саме відлив на оцинкований козирок не герметично встановлений та незакріплений в результаті чого між козирком, метало пластиковим вікном і стіною будинку виникла щілина через яку продуває вітер та козирок постійно коливається спричиняючи шум. До того ж на межі з'єднання двох козирків відпало одно з двох кріплень, що з'єднує дві частини між собою. Наразі дві частини козирка не закріплені до стіни будинку, а також майже не скріплені між собою. При сильному вітрі козирок може відпасти у зв'язку з тим, що він погано закріплений.

05 червня 2017 року він зателефонував відповідачу та повідомив про виявлені недоліки на що, останній сказав, що наступного дня з ним зв'яжуться та повідомлять коли усунуть виявлені недоліки. На наступний день йому ніхто не зателефонував. В період з 06.06.2017 року по 20.06.2017 року він неодноразово телефонував відповідачу за телефоном, що вказаний у договорі, але на його дзвінки ніхто не відповідав, а 21.06.2017 року та 05.07.2017 року він звернувся до відповідача з письмовими вимогами, які відправив поштою, проте недоліки усунуті не були.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк, з 20.09.2017 року по 03.02.2018 року в сумі 1200 грн; в іншій частині позову про стягнення неустойки - відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи, що сума вартості робіт (монтажу) є меншою ніж розмір самої суми нарахованої неустойки, а також те, що відповідач добровільно усунув під час розгляду справи виявлені позивачем недоліки, то суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення неустойки до 1200,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не були дотримані положення щодо оцінювання належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, що призвело до прийняття по даній справі помилкового рішення.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 05 квітня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір №50401 на поставку метало-пластикових конструкцій (вікон) та їх монтажу. Відповідно до цього договору вартість вікон склала 7620,00 грн. та 1860,00 грн. вартість монтажу (а.с.4,5).

Позивачем було сплачено відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується квитанцією про банківський переказ коштів на суму 7620,00 грн. та чеком про доплату за монтаж металопластикових виробів згідно договору №50401 від 05.04.2017 року на суму 1860,00 грн. (а.с.5).

21 червня 2017 року позивач ОСОБА_2 направив поштою відповідачу за адресою вказаною в договорі: АДРЕСА_2 заяву-вимогу від 20.06.2017 року про усунення недоліків виявлених в метало-пластикових виробах, а саме відлив та оцинкований козирок не герметично встановлений, в результаті чого між козирком виникла щілина через яку продуває вітер, що підтверджується поштовим повідомленням про відправлення (а.с.7).

Вищезазначена заява-вимога відповідачем отримана не була, конверт повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с.8).

14.08.2017 року позивачем було вдруге направлено поштою відповідачу за адресою іншого місця проживання відповідача: м. Дніпро, пров. Синельниківський, заяву-вимогу від 11.08.2017 року про усунення виявлених недоліків, що підтверджується поштовим повідомленням про відправлення (а.с.9).

Вищезазначена заява-вимога відповідачем була отримана 05.09.2017 року, що підтверджується листом ПАТ «Укрпошта» (а.с.8).

Однак відповідач в передбачений законом строк виявлені позивачем недоліки не усунув, а добровільно їх усунув лише під час розгляду даної справи в суді, що підтверджується складеним 03.02.2018 року актом про усунення недоліків в метало-пластикових конструкціях, згідно заяви-вимоги позивача про усунення недоліків від 11.08.2017 року, який підписаний позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3

Враховуючи, що вимога позивача від 11 серпня 2017 року про безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) відповідачем була отримана 05 вересня 2017 року, а недоліки були усунені лише 03.02.2018 року, тож пеня має нараховуватися і стягуватися відповідно до вказаної претензії, через чотирнадцять днів з дня її отримання, тобто з 20.09.2017 року по 03.02.2018 року день усунення недоліків.

Так, за розрахунком суду неустойка за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк за період з 20.09.2017 року по 03.02.2018 року, яка підлягає стягненню з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь позивача становить 2529,60 грн. (136 днів х 18,60 грн. (1% вартості робіт монтажу).

Судом при розрахунку неустойки був взятий 1% вартості монтажу, без врахування вартості самих метало-пластикових конструкцій, оскільки, як зазначав сам позивач та підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 недоліки мали не самі метало - пластикові конструкції, а недоліки були в роботі по їх установці (монтажу).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що враховуючи, що сума вартості робіт (монтажу) є меншою ніж розмір самої суми нарахованої неустойки, а також те, що відповідач добровільно усунув виявлені позивачем недоліки, то суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення неустойки до 1200,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 ЗУ "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару, вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Отже, враховуючи, що факт наявності недоліків про які зазначав позивач був визнаний відповідачем, що підтверджується актом про усунення ним цих недоліків. Однак, виходячи з того, що ці недоліки останнім були усунені не протягом встановленого законом чотирнадцяти денного строку з дня отримання вимоги, то суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача, порушені відповідачем, у зв'язку з чим позивач має право на отримання неустойки.

Відповідно до абз. 3 ч. 9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок пені слід було проводити з 04 липня 2017 року по 03 лютого 2018 року, оскільки із заявою-вимогою до відповідача він звернувся 20 червня 2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому, що з матеріалів справи вбачається, що заява-вимога була отримана відповідачем 05 вересня 2018 року (а.с. 8), а отже суд першої інстанції вірно провів розрахунок пені саме з 20 вересня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що недоліки були виявлені не тільки в монтажу, а й в самій металопластиковій конструкції, колегія судді не може взяти до уваги, оскільки із заяви-вимоги про усунення недоліків вбачається, що ОСОБА_2 вимагав усунення недоліку саме з монтажу металопластикового виробу, з посиланням на те, що відлив та оцинкований козирок не герметично встановлені, в результаті чого між козирком виникла щілина через яку продуває вітер. Мова щодо недоліків самої металопластикової конструкції в даній заяві-вимозі не йшла.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково застосовано ч. 3 ст. 551 ЦК України, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено що розмір пені перевищує розмір ціни монтажу майже вдвічі, а отже судом першої інстанції вірно застосовано дану норму закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

М.Ю. Петешенкова