Провадження № 2/750/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

Головуючої судді Литвиненко І.В.,

із секретарями судового засідання Юрченко І.В., Гоєнко О.Г.,

за участі позивача, відповідача, представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виключення відомостей про батька дитини та зобовязання вчинити певні дії,

третя особа орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

Стислий виклад позиції позивача.

1.03.11.2017 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_5 про виключення відомостей про ОСОБА_4, як батька з актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції № 2567 від 29.10.2008 року про народження ОСОБА_6 та зобов1зання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис № 2567 від 29.10.2008 року про народження ОСОБА_6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має трьох доньок, вважає, що відповідач зраджувала позивача, починаючи з 2008 року, чутки та інформація, яка доходила до позивача про зраду ОСОБА_5 набули для позивача значення реальності та достовірної інформації, протягом девяти років після народження третьої дитини, чутки не припинились, а їх масовість зросла, що викликало у позивача обґрунтовані підстави сумніватись та вважати про відсутність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_6 і стало причиною звернення до суду. У 2015 році відповідач народила дитину від іншого чоловіка. Після розлучення у 2015 році, відповідачка неодноразово говорила позивачу, сусідам в будинку та своїм співробітникам про те, що доньку ОСОБА_6 вона народила від іншого чоловіка. На підставі того, що у позивача виникли сумніви щодо походження дитини ОСОБА_6 від позивача, він звернувся до суду за захистом порушених прав.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

2.Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова 14.11.2017 року було відкрите провадження у справі.

3.07.01.2018 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу, зазначаючи про те, що позиція позивача ґрунтується лише на його вигадках та нічого спільного з дійсними обставинами не має. Між сторонами напружені відносини. В травні 2015 року, позивач створив неможливі умови для проживання, вчиняв психологічний тиск, у звязку із чим, відповідач із дітьми змушена була переїхати для проживання у Чернігівський обласний центр соціально-психологічної допомоги. Задоволення позову негативно вплине на законні інтереси дитини, яка знає, що її батьком є позивач. Задоволення позову щодо новонародженої дитини ОСОБА_7, 04.09.2015 року про виключення відомостей про позивача як про його батька сталося без проведення експертизи і лише у звязку із визнанням позову ОСОБА_5, єдиною метою відповідача при визнанні позову щодо новонародженої дитини було дистанціюватись від позивача. Вона би визнала позов і щодо цієї дитини, однак це може зашкодити її інтересам і потягти за собою низку позовів щодо повернення аліментних виплат.

4.Ухвалою суду від 07.02.2018 було призначене у справі підготовче засідання.

Ухвалою від 20.02.2018 у задоволенні клопотання відповідача про проведення попередньої оплати витрат на прибуття до експертної установи було відмовлено. Призначено у справі судово молекулярну-генетичну експертизу для визначення походження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проведення експертизи доручено Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи. Відібрання зразків генетичного матеріалу доручено експертам Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.04.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.02.2018 року без змін.

5. 05.06.2018 року КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» повернув ухвалу суду від 20.02.2018 року без виконання, у звязку із неявкою ОСОБА_5 та дитини ОСОБА_6 для відбору зразків крові 21.05.2018 року та 04.06.2018 року.

6. 06.06.2018 року від ОСОБА_6 надійшов лист з проханням не примушувати її йти до лікарів та здавати аналізи для зясування питання чи її тато ОСОБА_4 чи ні, бо вона вважає його своїм батьком, бажає з ним спілкуватись, а також спілкуватись із дідусем та бабусею. Справжність написання цієї заяви підтвердила її законний представник.

7. 07.06.2018 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» «ДОР» повернули без виконання ухвалу суду від 20.02.2018 року без виконання, у звязку із ненадходженням біологічних зразків для дослідження.

Ухвалою від 19.06.2018 року було відновлено провадження.

8. Відповіді на відзив позивач не подав. Клопотань в підготовчому засіданні щодо допиту свідків, зясування думки дитини чи надання письмових доказів сторонами не було подано.

9.Ухвалою від 03 липня 2018 року було закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та внесено виправлення в ухвалу від 19.06.2018 року.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

10. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 066658, сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

11. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.11.2015 року позов ОСОБА_4 задоволений частково. Виключити з актового запису про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного 01.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, № 2347 запис про ОСОБА_4 як про батька цієї дитини. У задоволенні решти вимог відмовлено.

12. Відповідач пояснила в судовому засіданні, що інтимних стосунків з іншими чоловіками в 2007-2008 роках вона не мала, не розповсюджувала чутки серед колег, знайомих та сусідів, про те, що ОСОБА_6 не донька позивача.

13. Судом зясовувався факт того, коли позивач дізнався про те, що не є батьком дитини, позивач у підготовчому засіданні пояснив про те, що у нього виникли сумніви щодо батьківства відносно ОСОБА_6, після розлучення наприкінці 2017 року, можливо листопад грудень.

В судовому засіданні позивач пояснив, що у нього сумніви зявились в 2008 році, а обґрунтовані сумніви наприкінці 2016 року початку 2017 року, після розповсюдження чуток відповідачем.

14. Як вбачається із довідки Дитячої поліклініки № 1 Чернігівської міської ради, ОСОБА_6 хворіла з 18.05.2018 року по 23.05.2018 року (а.с. 204). Як вбачається із роздруківки з сайту Укрпошта, ОСОБА_5 отримала лист про необхідність відібрання аналізу 22.05.2018 року. (а.с. 206-207).

15. ОСОБА_6, через свого законного представника подала заяву про те, що вона просить не примушувати її йти до лікарів та здавати аналізи для зясування питання чи її тато ОСОБА_4 чи ні, бо вона вважає його своїм батьком, бажає з ним спілкуватись, а також спілкуватись із дідусем та бабусею. Справжність написання цієї заяви підтвердила її законний представник.

16. Позивач в підготовчому засіданні повідомив, що на думку дитини могла вплинути думка матері. Учасникам справи в підготовчому засіданні було розяснено, що вони можуть клопотати про заслуховування думки дитини в судовому засіданні. Однак такого клопотання жодним учасником справи не було заявлено. Позивач не просив суд призначити експертизу у звязку із повідомленням експертами про неможливість виконати експертизу, призначену ухвалою суду від 20.02.2018 року. Хоча із матеріалів справи вбачається, що експертиза не була проведена з двох підстав: обєктивної - 21 травня 2018 року не могла відповідач із дитиною зявитись, бо лист вона отримала лише 22.05.2018 року, хоча судом вживалось всіх необхідних заходів щодо повідомлення учасників справи (а.с. 168-169), про необхідність відібрання зразків 04.06.2018 року експертною установою було повідомлено лише суд, сторін не було повідомлено, суд направляв повідомлення учасникам справи, однак вручені вони не були (а.с. 178-181); а також субєктивної - небажання дитини проходити тест на визначення батьківства позивача відносно неї, так як ця процедура може мати негативно вплинути на її інтереси.

Норми права які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

18. Наслідки ухилення від проведення експертизи встановлені ст.. 109 ЦПК України виключно для учасників справи, якою ОСОБА_6 не є. Внаслідок її небажання проходити тест на підтвердження батьківства, що підтверджено її заявою, не настають негативні процесуальні наслідки, передбачені вказаною правовою нормою.

19. Відповідно до частин 4 та 5 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

20. Європейський суд з прав людини (справа Багнєвський проти Польщі) не побачив порушення статті 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у неможливості відмовитися від батьківства при встановленні факту відсутності біологічного звязку. В цьому рішенні зазначено, що Національне законодавство не передбачає будь-яких заходів, які дадуть змогу змусити дитину пройти тести ДНК. Для Суду цей елемент має вирішальне значення для збалансування відповідних інтересів. Якщо інтереси заявників не сходяться з огляду на відмову від дитини пройти ДНК-тест, перевага надається інтересам дитини. Суд усвідомлює, що проведення досліджень ДНК та можливість кожному їх дотримуватися є розвитком на судовому рівні, оскільки ці тести дозволяють з певністю встановити існування або відсутність біологічних зв'язків між різними людьми. Проте, Суд нагадав, що він уже вважав, що необхідність захисту третіх сторін може виключити можливість змусити їх пройти деякі медичні тести, в тому числі аналіз ДНК. Такий висновок тим більше підтверджується і в цьому випадку, коли третьою стороною є дитина. Суд не бачить нічого свавільного чи непропорційного у рішенні національного суду, який віддавав більшу увагу інтересам дитини, ніж можливої зацікавленості заявника у отриманні перевірки біологічних даних. Крім того, він вважає, що вік дитини, яка була неповнолітньою на той час, зіграв свою роль у врахуванні його інтересу.

21. Крім того, суд не погоджується із думкою позивача про те, що рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.11.2015 року, яким виключено з актового запису про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного 01.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, № 2347 запис про ОСОБА_4 як про батька цієї дитини, доводить факт подружньої зради з боку відповідача, або факт інтимних стосунків позивача з іншим чоловіком протягом 2007 -2008 років. Жодного іншого доказу на підтвердження фактів, викладених в позовній заяві позивачем надано не було. А, отже суд вважає, що факти викладені в позовній заяві щодо наявності інтимних стосунків у відповідача поза шлюбом під час зачаття дитини ОСОБА_6 не доведені позивачем.

22.. Відповідно ст..3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

23. Отже на підставі вищевикладеного, а також з урахуванням того, що законодавством України не передбачено право суду змусити дитину ОСОБА_6 пройти тест ДНК для визначення батьківства позивача відносно неї, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про виключення відомостей про батька дитини та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 05.09.2018.

Суддя І.В. Литвиненко