Справа № 373/1224/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Керекези Я.І.,
за участю:
секретаря судових засідань Олійник Ю.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 373/1224/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у користуванні майном,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 та вселити його в зазначений житловий будинок. Судові витрати стягнути на нього користь з відповідача.
Посилається на те, що він являється власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 . Власником іншої частини будинку є відповідач ОСОБА_3 . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2011 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12.07.2011 залишено без змін позов ОСОБА_3 про поділ житлового будинку між співвласниками, виділення частки та стягнення вартості будівельних робіт задоволено частково: поділено будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ; виділено ОСОБА_3 в натурі приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 у будинку АДРЕСА_1 , що складає 55/100 частин будинку на загальну суму 31164 грн., а також по 1/2 частині господарських споруд: сараїв Б, В, погреба Д і колодязя К; виділено ОСОБА_8 в натурі приміщення 1-5, 1-6 цього будинку, що складає 45/100 частин будинку на загальну суму 25245 грн., а також по 1/2 частині господарських споруд: сараїв Б, В, погреба Д і колодязя К; стягнуто з відповідача на користь позивача 2959 грн. різниці вартості часток та 432 грн. 04 коп. судових витрат; зобов`язано позивача демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-2 та проріз 1-4, що утворився замурувати, демонтувати віконний блок між приміщеннями 1-2 та 1-6 проріз, що утворився; зобов`язано відповідача демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-5 та 1-6 проріз, що утворився замурувати цеглою, демонтувати віконний блок у приміщенні 1-5, розібрану частину цегляної стіни під демонтованим віконним блоком у приміщенні 1-5, влаштувати дверний проріз у приміщенні 1-5, влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 та 1-6, встановити вхідних дверний блок у приміщенні 1-5, встановити перегородку з дверним блоком у приміщенні 1-5, при цьому утвориться два приміщення: 1-5 та 1-5А, влаштувати віконний проріз у приміщенні 1-5, встановити віконний блок у приміщенні 1-5. Проте, після смерті його матері відповідач ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у володінні та користуванні його частиною житлового будинку та на сьогодні він не має змоги ні проживати в даному будинку, ні користуватися ним.
З витягу журналу судового засідання від 28.03.2017 вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучено в якості третіх осіб.
В судовому засіданні 23.08.2018 позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять його задовольнити, оскільки відповідач створює перешкоди у користуванні будинком, так як позивач є власником половини будинку, проте не може реалізувати своє право, а відповідач визнає, що позивач є власником половини будинку.
Позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідача ОСОБА_3 в будинку ніколи не бачив, проте вважає, що той чинить йому перешкоди, оскільки, коли він приїхав зі своїм батьком ОСОБА_9 , ОСОБА_3 виганяв з двору та викликав поліцію. Він буває на земельній ділянці та обробляє її десь приблизно один раз на місяць. Щодо того, чи проживає ОСОБА_3 в будинку не знає, оскільки в будинок його не пускають, вважає, що останній, як власник, має забезпечити йому доступ до будинку. Рішення суду від 18.05.2011 щодо переобладнання в будинку вони не виконали, так як ОСОБА_3 не допускає його до будинку. ОСОБА_10 до будинку залишився відповідачу, а він хоче добудувати свій вхід, проте не може через те, що його не пускають до будинку. В частині будинку, яка належить йому після смерті матері, проживає дочка відповідача ОСОБА_3 . На підтвердження своєї позиції надає акт обстеження умов проживання, акти депутата ОСОБА_11 просить до уваги не брати. Всі роботи по демонтажу за рішенням суду від 18.05.2011 він зробить, коли з будинку заберуться усі речі.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що ніяких перешкод в користуванні майном позивачу відповідач не чинить, не проживає в ньому та не зареєстрований, а його дочка ОСОБА_5 перебуває в АТО, тому позивачу необхідно довести свої вимоги. Представник відповідача ОСОБА_4 також зазначила, що відповідач визнає, що позивач є власником частини будинку за рішенням суду від 18.05.2011, яке набрало законної сили, проте не погоджується з тим, як проведено розподіл будинку. Крім того, вказує на те, що є свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.10.2012, за яким позивач ОСОБА_1 отримав спадщину у виді 1/2 частки житлового будинку, яка належала ОСОБА_8 на підставі заповіту від 12.12.2005. Також зазначає, що у позивача немає доказів, що в певних кімнатах знаходяться саме речі відповідача ОСОБА_3 . Вважають, що в цій справі ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, бо в даному будинку проживає його дочка, а не він, і дочка не залучена відповідачем. Отже, вимога позивача ОСОБА_1 про чинення йому перешкод у користуванні майном ОСОБА_3 не доведена.
Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що ніколи не чинив позивачу ОСОБА_1 перешкод у користуванні майном. В даному будинку він не проживає та не зареєстрований, а він дозволив проживати в будинку його дочці із зятем та двома дітьми.
Третя особа ОСОБА_5 , яка являється законним представником третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (діти ОСОБА_5 ) до суду не з`явилися, повідомлені належним чином.
Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 26 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.
Заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідка, дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.
З ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2011 вбачається, що рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2011 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12.07.2011 залишено без змін, а позов ОСОБА_3 про поділ житлового будинку між співвласниками, виділення частки та стягнення вартості будівельних робіт задоволено частково: поділено будинковолодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ; виділено ОСОБА_3 на натурі приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 у будинку АДРЕСА_1 , що складає 55/100 частин будинку на загальну суму 31164 грн., а також по 1/2 частині господарських споруд: сараїв Б, В, погреба Д і колодязя К; виділено ОСОБА_8 в натурі приміщення 1-5, 1-6 цього будинку, що складає 45/100 частин будинку на загальну суму 25245 грн., а також по 1/2 частині господарських споруд: сараїв Б, В, погреба Д і колодязя К; стягнуто з відповідача на користь позивача 2959 грн. різниці вартості часток та 432 грн. 04 коп. судових витрат; зобов`язано позивача демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-2 та проріз 1-4, що утворився замурувати, демонтувати віконний блок між приміщеннями 1-2 та 1-6 проріз, що утворився; зобов`язано відповідача демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-5 та 1-6 проріз, що утворився замурувати цеглою, демонтувати віконний блок у приміщенні 1-5, розібрану частину цегляної стіни під демонтованим віконним блоком у приміщенні 1-5, влаштувати дверний проріз у приміщенні 1-5, влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-5 та 1-6, встановити вхідних дверний блок у приміщенні 1-5, встановити перегородку з дверним блоком у приміщенні 1-5, при цьому утвориться два приміщення: 1-5 та 1-5А, влаштувати віконний проріз у приміщенні 1-5, встановити віконний блок у приміщенні 1-5 (а.с.11).
Копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2012 свідчить про те, що ОСОБА_1 успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_8 1/2 частку житлового будинку (та прибудов) з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого ОСОБА_12 , державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області 12.12.2005 (реєстр № 3776), дублікат якого виданий ОСОБА_13 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області 16.12.2009 (реєстр № 1-1419). право власності зареєстроване згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24842969, виданого КП КОР «Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації» 18.12.2009, номер запису: 14 в книзі: 1. Реєстраційний номер майна: 12728301 (а.с.7, 9, 10).
З копії Витягу про державну реєстрацію прав № 35933564 від 22.10.2012 вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину від 09.10.2012 (реєстр № 1044) (а.с.8).
Копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а раніше ОСОБА_8 ) належать по 1/2 частці даного будинку (а.с.12-15).
З актів обстеження житлово-побутових умов депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Конона А.А. № 92 від 28.07.2015 та за № 74 від 23.04.2016 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає в м.Обухові. При обстеженні житлового будинку по АДРЕСА_2 частка якого належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , встановлено, що за вказаною адресою проживає донька власника 1/2 частки будинку ОСОБА_3 . До будинку вони не потрапили (а.с.16, 17).
Копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 свідчить про те, що останній зареєстрований в м.Обухові Київської області (а.с.18).
З копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 вбачається, що останній зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 30).
Акт обстеження умов проживання від 04.04.2017, складений депутатом Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Новаком П.П. за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , на прохання ОСОБА_1 свідчить про те, що було проведено обстеження житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . При обстеженні було встановлено, що в вищезазначеному житловому будинку проживає сім`я ОСОБА_5 в складі чотирьох осіб. Сім`я займає три кімнати з трьох житлових кімнат будинку (або увесь житловий будинок), обробляє 1/2 частку земельної ділянки, другу половину обробляє ОСОБА_1 . В даний час ОСОБА_1 не користується належною йому часткою будинку, оскільки там проживає сім`я ОСОБА_5 (а.с.79-80).
З копії довідки Військової частини НОМЕР_1 № 1030 від 05.05.2017 вбачається, що солдат ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 27.04.2017 по даний час (а.с.107-109).
Копія довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2018 за № 887 свідчить про те, що солдат ОСОБА_5 дійсно в період з 01.05.2018 по 13.06.2018 та з 10.07.2018 по теперішній час безпосередньо бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених на території Донецької та Луганської областей.
З акту Переяслав-Хмельницької філії по експлуатації газового господарства Регіональної газової компанії «Київоблгаз» від 06.06.2018 вбачається, що Переяслав-Хмельницька ФЕГГ не вбачає перешкод у виконанні рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2011 по справі №2-10/2011, в частині замурування та демонтажу дверних проходів між кімнатами будинку по АДРЕСА_1 .
Копія матеріалів Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 від 26.04.2017 свідчить про те, що в ході проведеної роботи по факту можливих неправомірних дій ОСОБА_11 при обстеженні ним будинку по АДРЕСА_1 , в діях ОСОБА_11 ознак правопорушення не встановлено (а.с.119-126).
З довідки Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 362 від 25.04.2017 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: дочка ОСОБА_6 , 2001 року народження; син ОСОБА_7 , 2014 року народження, проживає, але не зареєстрований; чоловік ОСОБА_16 , 1965 року народження, проживає, але не зареєстрований (а.с.121).
Свідок ОСОБА_9 (батько позивача ОСОБА_1 ) показав, що дочка відповідача ОСОБА_3 та її сім`я проживають у всьому будинку, а не лише у належній відповідачу частині. Він з сином обробляють город, проте до будинку доступу не мають. Коли був суд (близько один рік тому), вони приїхали з сином по доску, а ОСОБА_3 приїхав з дружиною і говорив, що тут їхнього нічого немає (ні будинку, ні землі), хватався за сокиру. Дочка ОСОБА_3 з сином не впустили, вони хотіли переробити вікно на двері, проте дочка відповідача сказала, що без рішення суду ніхто нічого робити не буде. Після цього випадку, він боїться та ходить на город через інший вхід. При складанні акта депутатом сільської ради він був присутній, відповідача ОСОБА_3 при цьому не було, була присутня його дочка зі своїм чоловіком. При обстеженні житлових умов, вони всі заходили в будинок. В будинку були замінені вікна, дозвіл на їх заміну син не давав, в кімнатах, що належать його синові ОСОБА_1 були меблі, які мабуть належать дочці відповідача. З питанням перенести меблі з їхньої частини будинку вони звертались до ОСОБА_5 , але вона сказала, що без рішення суду нічого робити не буде. До відповідача ОСОБА_3 з цим питанням вони з сином не звертались. В будинку знаходились діти ОСОБА_5 . Вони заклали двері з коридору в кімнату, що їм належить, до рішення суду ще коли була жива його дружина ОСОБА_8 , і ходять через кімнати, що належать його сину. Вони з сином двері в свою половину не заклали. Літом їздять на город в село. Відповідач ОСОБА_3 в будинку не живе, там живе його дочка. В період з 2011 року по 2015 рік він ( ОСОБА_9 ) не був. Він з дружиною ОСОБА_8 в даному будинку не проживали. Його дружина ОСОБА_8 не заперечувала, щоб у частині будинку відповідача ОСОБА_3 проживала племінниця ОСОБА_5 . Двері в будинку замурував перший чоловік ОСОБА_5 . Його син ОСОБА_1 проживає в м.Обухові, проте хоче проживати в своїй частині будинку. В будинок вони змогли потрапити лише з депутатом.
Суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази акти обстеження житлово-побутових умов депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Конона А.А. № 92 від 28.07.2015 та за № 74 від 23.04.2016, оскільки позивач ОСОБА_1 особисто зазначив, що не буде посилатися на ці акти депутата як на докази своїх вимог.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, на яку посилається позивач, звертаючись до суду з даним позовом, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Як роз`яснено в п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
Статтею 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення цих норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.
Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
Аналіз статті 391 ЦК України свідчить, що підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником свого права. Таким чином, право власності має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
В силу вимог ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог ч.ч.1, 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 77-81, 89 ЦПК за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 надано докази порушення його права користування та розпорядження належною частиною будинком, однак належних та допустимих доказів того, що саме відповідач ОСОБА_3 чинить йому перешкоди в користуванні майном, не надано.
Сам лише факт належності відповідачу на праві власності частини будинку без доведення факту вчинення безпосередньо ним дій щодо перешкоджання позивачеві у користуванні та розпорядженні належною йому частиною будинку не може бути доказом цьому.
Клопотань про залучення інших осіб як співвідповідачів чи про заміну відповідача на належного позивачем не заявлялося.
Крім того, позивачем не конкретизовано, яким же чином та які перешкоди слід усунути.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 4, 5, 15, 16, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.10-14, 77-82, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;
треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Складення рішення в повному обсязі вчинено 31.08.2018.

Суддя Я. І. Керекеза