Справа № 691/1190/18
Провадження № 2/691/562/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Мліївської сільської ради за участю у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_5, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1. Як недавно йому стало відомо, за життя його мати ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все майно, яке належало їй на день смерті йому та його брату ОСОБА_4 Про те, що даний заповіт існує та є чинним, він нічого не зав до серпня 2018 року, коли до нього зателефонувала двоюрідна сестра ОСОБА_6 та повідомила про те, що в районній газеті «Вісник Городищини» було опубліковане оголошення про пошук спадкоємців на землю та вказане прізвище матері ОСОБА_5 Після звернення до брата ОСОБА_4, останній повідомив, що спадщину після матері він не приймав, про існування заповіту нічого не говорив, і тільки після їхньої розмови, брат віддав йому заповіт на майно, Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,98 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради. Брат сказав, щоб оформленням спадщини він займався самостійно та надав заяву про те, що від прийняття спадщини він відмовляється на його користь. Він одразу звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року він отримав постанову про відмову у чиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, так як нічого не знав про заповіт. Враховуючи викладене, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Представник відповідача Мліївської сільської ради в судове засідання не з'явився, але до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій Мліївська сільська рада вимоги не визнає, оскільки спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року і до спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року, якими не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Також, просили справу розглядати у відсутності їхнього представника.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява, у якій він просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 24.07.1996 року В.- Багачанським райвідділом РАГС Полтавської області, актовий запис № 89.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно останньої.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, суд застосовує норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року.

Так нормами ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звертає увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що він пропустив шестимісячний термін для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту, складеного на його користь та користь брата їхньою матір'ю ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Інших причин позивач не назвав.

Як зазначалося вище, судом не може бути визнана поважною така причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як незнання про існування заповіту, тому суд, враховуючи все вище наведене, приходить до висновку, що позивач не довів суду поважність причин пропуску ним строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім того, в силу приписів ст. 550 ЦК УРСР, суд не вбачає правових підстав для визначення позивачу «додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», оскільки така форма захисту порушеного права зазначеною нормою не передбачена, а тому позов є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549, 550 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»; Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»; ст. ст. ст. ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 - 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Мліївської сільської ради за участю у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк. з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.01.2019 року.

Суддя В. О. Черненко