Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/6774/17 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О.М.
Провадження № 22-ц/778/2333/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78», третя особа: Потеруха Володимир Іванович, про визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнило, до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78», третя особа: Потеруха В.І., про визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30 червня 2015 року вона на постійній основі працювала бухгалтером в ОСББ «Крилова 78». 23 серпня 2017 року голова ОСББ Потеруха В.І. повідомив їй про те, що відповідно до наказу від 23 серпня 2017 року № 50 її звільнено з посади за п. 3 ч. 1 ст. 40 КзпП України за систематичне невиконання посадових обов'язків. У вказаному наказі зазначено, що вона притягувалась до дисциплінарної відповідальності 01 січня 2017 року. В подальшому з'ясувалось, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом від 01 лютого 2017 року № 39.

Вона сумлінно виконувала трудові обов'язки, порушення бухгалтерського та податкового обліку нею не допускалось, є незрозумілим систематичність порушення нею трудового законодавства.

Її не було ознайомлено з вказаним наказом, при винесенні наказу було допущено ряд порушень: наказ було винесено з порушенням встановленого КЗпП України місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності; не відібрано у неї пояснення; не визначено ступінь тяжкості вчиненого проступку, не враховано її попередню роботу; не доведено, що саме її діями було заподіяно шкоду ОСББ та розмір цієї шкоди.

В довідці, наданій для пенсійного фонду вказано, що її звільнено за наказом №53 від 31 серпня 2017 року.

Крім зазначеного, в порушення трудового законодавства відповідачем не було видано трудову книжку.

На підставі ст. 235 КзпП України відповідач повинен виплатити позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Також, вважає, що діями відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що незаконним звільненням за нібито систематичне невиконання покладених обов'язків зіпсовано її репутацію, цей факт негативно вплинув на її душевний стан, заподіяв значних моральних страждань.

На підставі зазначеного просила визнати незаконними і скасувати накази від 01 лютого 2017 року № 39 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, від 23 серпня 2017 року № 50 про звільнення її з посади бухгалтера, від 31 серпня 2017 року № 53 про звільнення з роботи; поновити її на займаній посаді; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та грошову суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано накази Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» від 01 лютого 2017 року № 39 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 23 серпня 2017 року № 50 «Про звільнення з посади бухгалтера ОСББ «Крилова 78», від 31 серпня 2017 року № 53 «Про звільнення з роботи».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді бухгалтера Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» з 01 вересня 2017 року.

Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14 865 грн. 72 коп.

Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСББ «Крилова 78» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що позивач знала про наказ №39 та не оскаржувала його, трудова книжка не знаходилась на підприємстві, позивачем не обґрунтовані вимоги про відшкодування моральної шкоди, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що судом першої інстанції розглянуті всі зазначені в апеляційній скарзі доводи відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини і відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 з 23 травня 2013 року працювала в ОСББ «Крилова 78» на посаді бухгалтера за сумісництвом, з 30 червня 2015 року на підставі наказу № 10-К переведена на постійне місце роботи (а.с. 13, 49).

Як вбачається з протоколу засідання правління ОСББ «Крилова 78» від 01 лютого 2017 року, бухгалтер ОСОБА_3 самовільно видала довідки про склад сім'ї членам ОСББ, які мають заборгованість, що надало можливість здійснити продаж квартири НОМЕР_1 без погашення заборгованості перед ОСББ в сумі 3 200 грн., чим станом на 01 грудня 2016 року було заподіяно шкоду ОСББ у вказаному розмірі(а.с. 34).

Зазначений факт було зафіксовано в акті порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни від 01 лютого 2017 року (а.с. 35).

Відповідно до наказу від 01 лютого 2017 року № 39 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення догани, підстави: акт про порушення трудової дисципліни від 01 лютого 2017 року, протокол засідання правління ОСББ «Крилова 78» від 01 лютого 2017 року (а.с. 83).

Наказом від 23 серпня 2017 року № 50 «Про звільнення з посади бухгалтера ОСББ «Крилова 78» згідно з п. 16 ч. 3 статуту ОСББ «Крилова 78», рішенням правління ОСББ «Крилова 78» від 22 серпня 2017 року, ОСОБА_3 звільнено з посади бухгалтера ОСББ «Крилова 78» з 23 серпня 2017 року за п. 3 ст. 40 КзпП України за систематичне невиконання працівником своїх обов'язків, розпоряджень голови правління, відмову від виконання наказів (а.с. 10, 39).

З матеріалів справи вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 263-265 ЦПК України виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при звільненні ОСОБА_3 не дотримано вимог ст.ст. 43, 147-149 КЗпП України, що були відсутні передбачені п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підстави для її звільнення та обґрунтовано поновив позивачку на роботі у відповідності до ст. 235 КЗпП України, стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу та частково задовольнивши вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 12,13 ЦПК України не мають свого підтвердження.

Вказані норми процесуального права встановлюють здійснення судочинства на принципах змагальності та диспозитивності.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції дотримався рівності прав сторін щодо надання доказів, доведення їх переконливості сторонами, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про незаконне дослідження судом тих обставин, якими позивач не ґрунтував свої вимоги, зокрема щодо відповідності звільнення ст.ст. 43, 147-149 КЗпП України, не можуть спростувати рішення суду.

Суд діяв у відповідності до вказаних норм матеріального права та роз'яснень п.п.18, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. "Про практику розгляду судами трудових спорів.

Так, Верховним Судом України роз'яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Суд правильно установив, що описова частина наказу від 02 лютого 2017 року № 39 не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач, в наказі не зазначено, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно КЗпП України, а також не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку, та дійшов висновку про формальний підхід відповідача до процедури накладення дисциплінарного стягнення та відсутність підстав для накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачу було відомо про існування наказу про накладення стягнення у вигляді догани та вона пропустила строк на його оскарження, не заслуговує на увагу, оскільки зазначені обставини не підтверджені матеріалами справи, а саме розпискою працівника про ознайомлення з наказом, яка містить дату ознайомлення.

З наказом про звільнення від 31 серпня 2017 року №53 ОСОБА_3 ознайомлена 31 серпня 2017 року, до суду з позовом звернулась 28 вересня 2017 року (а.с.1-3), тому довід апеляційної скарги про те, що позивач пропустила місячний строк звернення до суду не є прийнятним.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час видачі наказу про звільнення ОСОБА_3 винесена їй догана не була визнаною незаконною, а тому її звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним, не спростовують висновки суду.

Зі справи та судового рішення вбачається, що на час ухвалення оскарженого рішення за позовом ОСОБА_3 рішенням суду був визнаний незаконним наказ про винесення їй догани, який послугував формальною підставою для звільнення.

Крім того, посилання на безпідставність вимог про стягнення середнього заробітку, оскільки жоден наказ не оскаржений та не скасований, колегія суддів вважає неприйнятним, відповідач не зазначає, які саме маються на увазі, оскільки за змістом позовної заяви всі накази: про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 01.02.2017 року та про звільнення ОСОБА_3 просила визнати незаконними та скасувати.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом першої інстанції належним чином встановлено, що оголошена ОСОБА_3 догана була незаконною, а тому не має місця визначені п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України обставини, які тягнуть звільнення працівника за даною нормою права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крилова 78» залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: