Справа № 714/333/18
Провадження № 2/714/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судді: Козловської Л.Д.

секретар: Гуменюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 24.01.1959 року. У 1966 році ними побудований житловий будинок №1 по вул. Емінеску М. в с. Велика Буда Герцаївського району Чернівецької області та належав обом на праві спільної сумісної власності. 01.05.2008 року батько позивача ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_3 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже успадкувала ? частку житлового будинку спадкодавця та стала одноосібним власником домоволодіння. 13.11.2014 року померла мати позивача ОСОБА_3 За життя заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги за законом окрім позивача являється донька спадкодавця ОСОБА_4, яка спадщину не приймала. Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.11.2017 року.

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний спадковий житловий будинок мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Просить суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. ОСОБА_5 в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області.

Сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на призначене судове засідання не зявилися. Однак представник позивача ОСОБА_6 подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Від представника відповідача також надійшов до суду лист, в якому просив суд розглянути справу у без участі представника сільської ради, також зазначивши, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

24 січня 1959 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Глибоцького району актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження ІІ-ЯР № 224271 від 24.01.1959 року.

01 травня 2008 року у віці 72 років помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 047476 від 02 травня 2008 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У випадку відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №261/2008 заведеної відносно спадкового майна ОСОБА_2 судом встановлено, останнім за життя складено на було. Спадкоємцями першої черги являється дружина останнього ОСОБА_3, яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання і спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших осіб які б прийняли спадщину внаслідок смерті останнього немає.

13 листопада 2014 року у віці 76 років померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 139402 від 14 лютого 2014 року. З матеріалів спадкової справи №109/2017 заведеної відносно спадкового майна останньої судом встановлено, що спадкодавець постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 М. №1 по день смерті. Спадкоємцями першої черги за законом являються діти спадкодавця: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та позивач ОСОБА_1, з яких лише остання прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29.11.2017 року №714/782/17.

Як вбачається з витягів з погосподарських книг Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області щодо ведення обліку домогосподарства по вул. ОСОБА_5 №1, в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, станом на 1991-1995 роки особовий рахунок №158 станом на 2006-2010 роки, станом на 2011-2015 роки № обєкта погосподарського обліку 0710-13, за померлим ОСОБА_2 був зареєстрований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. ОСОБА_5 в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, 1966 року побудови. До 05.08.1992 року суспільна група двору господарства рахувалась як робочий двір. Головою домогосподарства був записаний ОСОБА_2

Згідно постанови №60/02-31 від 20.02.2018 року приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу ОСОБА_9, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №1 по вул. М. Емінеску в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області мотивуючи ненаданням правовстановлюючих документів необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так як судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 був записаний у якості голови домогосподарства №1 по вул. ОСОБА_5 в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, належність запису у книгах погосподарського обліку в якості голови двору спадкодавцю підтверджує факт належності наведеного житлового будинку саме йому. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що останній за життя у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок.

Згідно ст. 125 Кодекс законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30 травня 1926 р. який діяв на момент побудови домоволодіння №1 по вул. ОСОБА_5 в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, та укладення шлюбу між спадкодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3майно, набуте подружжям спільною працею в період зареєстрованого шлюбу вважається таким, що належить обом із подружжя на правах спільної власності в рівних частках (ст.61-65 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.22 Кодексу по шлюб та сім'ю від 20.06.1969 року, який діяв в період проживання останніх у шлюбі, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Оскільки вищезазначений житловий будинок що входить до складу спадкового майно побудований в період проживання останніх у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку, що він належав обом на праві спільної сумісної власності подружжя.

Так як ОСОБА_3 за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, вона вважається такою, що успадкувала 1/2 частку житлового будинку, яка належала спадкодавцю, однак за життя не оформила у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на будинок.

22.12.2017 року на спірне домоволодіння був складений технічний паспорт, що засвідчує відповідність житлового будинку вимогам законодавства, будівельним нормам, державних стандартів і правил та згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна не є самочинним, так як побудований до 05 серпня 1992 року. Згідно даних технічного паспорту, спірне домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 64,20 кв.м., у т.ч. житловою площею 41,50 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараїв літ. літ. «Б», «В», колодязю №1, воріт №2, огорожі №3, загальною інвентаризаційною вартістю в цінах 2017 року 43142,00 грн.

Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що спадкодавецьОСОБА_3 у встановленому законом порядку набув право власності на спадковий житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а позивач в свою чергу прийняла спадщину за законом, однак не може оформити на себе правовстановлюючі документи на спадкове майно через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, у звязку з чим суд дійшов висновку обґрунтованого про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 329, 1217, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 174, 208-209, 212-215, 256, 294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №1 розташований по вул. ОСОБА_5 в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області, що складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 64,20 кв.м., у т.ч. житловою площею 41,50 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараїв літ. літ. «Б», «В», колодязю №1, воріт №2, огорожі №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги, яка до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області.

Суддя: