Справа №359/9299/17
Провадження №2/359/829/2018
28 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
Представник позивача не зявився у судове засідання та надіслав клопотання (а.с.38), в якому він підтримує позов та не заперечує проти проведення заочного розгляду цивільної справи в його відсутності.
ОСОБА_1 також не зявилась у судове засідання. Вона неодноразово у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.53, 56, 57). Чергове відкладення судового засідання ще на один місяць призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад 1 рік.
На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.58).
Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 22 жовтня 2014 року позивач видав ОСОБА_1 кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 34,80% річних.
Ці умови кредитного договору викладені у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.5) та у витязі з умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-29). Факт отримання відповідачем кредитної картки та його ознайомлення з тарифами обслуговування кредитної картки «Універсальна» підтверджується копією підписаної ним анкети-заяви (а.с.4).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором.
Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф).
З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3), вбачається, що відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином виконує грошові зобовязання за кредитним договором. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 208 гривень 66 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 8989 гривень 92 копійок та штраф в розмірі 1114 гривень 93 копійок.
Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3), вбачається, що у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за кредитним договором відповідачу також нарахована пеня в розмірі 3100 гривень. Водночас, за вказане порушення на ОСОБА_1 вже накладений штраф. Додаткове стягнення з неї ще й пені буде свідчити про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором.
Таким чином, загальний розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором становить 1323 гривень 59 копійок (208,66 + 500 + 614,93). Відповідач ухиляється від добровільного погашення цього боргу.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 1323 гривень 59 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується також сплатити банку або іншій фінансовій установі проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він по-силається як на підставу своїх вимог.
Дійсно, з письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.3), вбачається, що у ОСОБА_1 виник борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 8989 гривень 92 копійок. При цьому 1 квітня 2015 року розмір процентів за користування кредитом був збільшений до 43,20% річних від суми боргу.
Як вбачається з п.1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг (а.с.11), банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.
Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не менше ніж за 7 днів до 1 квітня 2015 року повідомив відповідача про збільшення розміру процентів за користування кредитом до 43,20% річних від суми боргу. ОСОБА_1 була позбавлена права висловити свою незгоду з приводу такої зміни тарифів. В такому випадку позивач не мав права застосовувати новий розмір процентів за користування кредитом. Ці обставини свідчать про те, що письмовий розрахунок, приєднаний до позову, в частині розміру боргу по сплаті процентів за користування кредитом не відповідає дійсності. ПАТ КБ «Приватбанк» не подав іншого письмового розрахунку з законними розмірами процентів за користування кредитом.
З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 8989 гривень 92 копійок відсутні.
Згідно з ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 157 гривень 76 копійок (1600 : 100% х 9,86%).
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» борг за кредитним договором в розмірі 1323 гривень 59 копійок.
У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за кредитним договором в більшому розмірі відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 157 гривень 76 копійок.
Заочне рішення складено в повному обсязі 4 січня 2019 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_2