Справа № 1521/5952/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі 1521/5952/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору недійсним за його безгрошовістю, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2013 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики був задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 484.354,63 грн. (Чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять пять гривень 63 коп.).

05.07.2018 року постановою апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2013 року по справі № 1521/5952/12 залишено без змін.

16 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду від 19.06.2013 року, посилаючись на те, що даної суми грошових коштів в неї не немає, вона не працює, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина Ковтун даніїл Васильович, 17.06.2008р.н., вона не працює, доходів не має з 2013 року, у звязку із чим, просить судуд відстрочити виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2013р. по справі № 1521/5952/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 484435,63грн. до вересня 2019 року .

Сторони у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судом встановлено, що 05.07.2018 року постановою апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2013 року по справі № 1521/5952/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 484.354,63 грн. (Чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять пять гривень 63 коп.). - залишено без змін.

Відповідно до ч.1ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням..

Відповідно до ч.1,3, 4ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України повязує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяв сторін про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника, стихійне лихо або інші надзвичайні події).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на неможливість його виконання у зв'язку з відсутністю у нього коштів та перебування на її утриманні неповнолітньої дитини.

Однак, відсутність доходів не є виключними обставинами,в розумінні ст. 435 ЦПК України і не є підставами для відстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, оскільки виключні обставини, визначені ст.435 ЦПК України, як підстави для відстрочення виконання рішення суду, у даній справі не встановлені.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі 1521/5952/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору недійсним за його безгрошовістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України

Суддя Є.С. Козирський