Справа № 462/3356/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюк А.І.

при секретарях Гула М.І., Фрейдун А.М..

за участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житлом,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, у якій просять визнати відповідача таким, що втратив право на проживання та користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою № 409, в будинку № 25 по вул. Садова в м. Львова. Свої вимоги мотивує тим, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, постійно проживають та зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 409. Крім них в вказаній кімнаті зареєстрований відповідач. Житловий будинок у якому вони проживають та зареєстровані був прийнятий у власність територіальної громади м. Львова від приватного підприємства «Садова». Близько року відповідач в зазначеній квартирі не проживає. В липня 2015 року ОСОБА_6 зібрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку. 28.09.2015 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб укладений між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відомостей про місце його проживання вона не має. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, покликаючись на підставність заявлених позовних вимог, просила таку задоволити в повному обсязі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги пітримує, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати у без участі відповідача та його представника, які будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що житловий будинок № 25 по вул. Садова у м. Львові відповідно до ухвали ЛМР від 30.12.2015 року № 64 прийнятий у власність територіальної громади м. Львова від приватного підприємства «Садова»./а.с. 10-11/.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та позивачка ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

З огляду на наведене, суд розцінює довідку, видану ЛКП «Скнилівок» від 02.06.2016 року, згідно якої у квартирі АДРЕСА_1, крім позивачки ОСОБА_1 зареєстровані та проживають: дочка ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_6М /а.с.6/, як таку що на час винесення судового рішення є неактуальною.

Відповідно до акту ЛКП «Скнилівок» від 22.06.2016 року, ОСОБА_6 зареєстрований однак не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4. Рішенням Залізничного районного суду м. Львов 28.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 /а.с.9/

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що дійсно давно не бачили відповідача за вказаною адресою тривалий час.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вище вказаних норм, судом встановлено, що оскільки спірна кімната не належить на праві власності позивачам, останні за вказаною адресою не проживають, а від так, їх посилання на те, що відповідач порушує їх право на вільне володіння та розпорядження спірною квартирою, судом не береться до уваги, оскільки така їм не належить.

Згідно витягу з медичної карти від 03.07.2015р. відповідач амбулаторно лікувався по місцю свого фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5./а.с.57,60/.

Згідно копії закордонного паспорту відповідача , довідки з місця роботи (62-67, 71) останній з 18.07.16 року по 26.12.17 року виїздив на роботу за межі України. З 01.02.16 по 03.02.16 року проходив лікування у АНО "Клініка НІІТО", м. Новосибірську, Російської Федерації (а.с. 68-70).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:… 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; …6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому...

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наведене, беручи до уваги те, що стороною позивачів не доведено, що відповідач понад 6 місяців без поважних на те причин, без відома співмешканців, не проживав у спірній квартирі та не здійснював оплату комунальних послуг за користування житлом, а відсутність його виправдана тимчасовим виїздом за умовами і характером роботи, а також лікування судом не встановлено підстав для задоволення позову.

Врахувуючи вище наведене, суд приходить до переконань, що оскільки позивачами не надано суду жодних доказів, які б свідчили про підставність заявлених позовних вимог, у задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд приходить до переконань, що понесені судові витрати у вигляді оплати судового збору слід покласти на сторону позивачів.

Керуючись ст.259, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житлом - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2018 року.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя