КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4952/11 Головуючий у суді І інстанції Захарчук С.С.
Провадження № 06.115/824/39/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

12 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І., Кулішенка Ю.М., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_7 про визнання поруки припиненою та зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_7 про визнання договору про надання траншу недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2013 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 371 431 дол. 78 центів США, еквівалент суми 2 967 739 грн. 92 коп. боргу по капіталу, 12 111 дол. 83 центи США, еквівалент суми 96 773 грн. 52 коп. боргу по процентах по графіку, 142 184 грн. 41 коп. комісії за управління кредитом, 37 122 грн. 01 коп. пені.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «ПроКредит Банк» відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 про визнання договору про надання траншу недійсним також відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 відхилено.

Апеляційну скаргу ПАТ «ПроКредит Банк» задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2013 року в частині відмови ПАТ «ПроКредит Банк» у стягненні кредитної заборгованості з ОСОБА_5, ОСОБА_6 як солідарних із ОСОБА_7 боржників скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Солідарно із ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за рамковою угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та договором про надання траншу № 20.1215/9 від 12 жовтня 2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371 431,78 дол. США, еквівалент суми 2 968 854,22 грн. боргу по капіталу, 12 111,83 дол. США, еквівалент суми 96 773,52 грн. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122,01 грн. пені.

Солідарно із ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за рамковою угодою № 9 від 12 жовтня 2007 року та договором про надання траншу № 20.1215/9 від 12 жовтня 2007 року (із змінами та доповненнями) у розмірі 371 431,78 дол. США, еквівалент суми 2 968 854,22 грн. боргу по капіталу, 12 111,83 дол. США, еквівалент суми 96 773,52 грн. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122,01 грн. пені.

В іншій оскаржуваній частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2013 року залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року було частково задоволено заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2014 року.

Виправлено в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2014 року описку, а саме в абзаці 1 описової частини рішення після слова «звернувся» вважати вірно «26 жовтня 2011 року».

У серпні 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до апеляційного суду із заявою про виправлення описок, в якій просили виправити в резолютивній частині ухвали Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року в абаці 2 після словосполучення «в абзаці 1» словосполучення «описової частини» на «мотивувальної частини» та видалити із описової частини ухвали Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року після слів «встановила», починаючи з абзацу 1 на аркуші 1 до абзацу 4 на аркуші 2 текстуру ухвали, яку внесену помилково як зайву, що є нагромадженням та відволіканням від суті вирішуваного питання.

Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області ліквідовано, і утворено Київський апеляційний суд.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області переведено на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Початком роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

10 жовтня 2018 року заявники подали до суду заяву, в якій просили розглядати заявлене питання в судовому засіданні за їхньої обов'язкової участі та з попереднім повідомленням про таке засідання.

Відповідно до частини 2 статті 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки заявниками не наведено поважних підстав, пов'язаних з необхідністю призначення судового засідання, а питання про внесення виправлень за обов'язковою участю учасників справи не передбачено процесуальним законодавством, заява підлягає відхиленню.

Крім того, апеляційний суд враховує, що після завершення розгляду заявленого питання ухвала про внесення або про відмову у внесенні виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки (частина 4 статті 269 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із частинами 1, 3 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

За змістом вказаної норми після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Проте суд має ряд повноважень, передбачених статтями 269 - 271 ЦПК України, з усунення недоліків ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або роз'яснення рішення суду.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, підстав для виправлення арифметичних помилок немає (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до принципу диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування своїх вимог про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року заявники посилаються на те, що постановлена ухвала не відповідає вимогам статті 260 ЦПК України. Вважають, що саме мотивувальна, а не описова частина рішення апеляційного суду від 10 червня 2014 року містила помилку щодо дати звернення позивача до суду. Крім того, мотивувальна частина ухвали містить зайву текстуру з цитування резолютивної частини рішення суду із суттєвими недоліками та є нагромадження процесуального документу, що нівелює виправлення описки.

З наведеного слідує, що будь-яких описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року не допущено, оскільки питання про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2014 року вирішено з урахуванням заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність у даному випадку відсутні.

У своїй заяві ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично не погоджуються із судовим рішенням та просять змінити його зміст, що є недопустимо.

Таким чином у задоволенні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року необхідно відмовити.

Керуючись статями 269, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виправлення описок в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 8 серпня 2018 року по справі № 2-4952/11 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Судді: Н.В. Ігнатченко

В.І. Олійник

Ю.М.Кулішенко