Провадження № 2/369/885/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Ріпка Л.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 квітня 1999 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 у Відділі ЗАГС Ватутінського району м.Києва. В період спільного проживання у них народились діти: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте шлюбне життя не склалось і шлюб між ними розірвано. Позивач проживає окремо, діти знаходяться на її утриманні. Окрім того, ОСОБА_5 хворіє, у зв'язку із чим періодично проходить курси лікування, що також потребує значних матеріальних затрат. Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач ні фінансової ні матеріальної підтримки не надає. Таким чином, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати дітей.

При розгляді справи позивач уточнювала позовні вимоги. Остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щомісячно в розмірі Ѕ частки від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття ОСОБА_5, а наділі - у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) до повноліття ОСОБА_6 Стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову і на весь час її проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_5 та опікування ним.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.09.2017 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

14 березня 2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на позовну заяву, в якому зазначено, що з вересня 2016 року відповідач добровільно здійснює виплату аліментів позивачу на утримання дітей. Окрім того, на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22.12.2017 року він сплачує аліменти на користь матері у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) довічно. Єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія, яка становить 6 182,35 грн. Оскільки сплачує аліменти добровільно позивачу та матері, на забезпечення власного життя залишається трохи більше 2 тис грн.. Хотів би мати підробіток, проте за станом здоров'я не може працювати. Тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 17.09.2018 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

30.11.2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якому додатково зазначено, що повнолітній син ОСОБА_7 є студентом Фізико-технічного інституту НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2022 року. Таким чином, на підставі ст. 190 СК України з відповідача необхідно стягувати аліменти на навчання ОСОБА_7 до досягнення ним 23-річного віку або до закінчення навчання у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 на період проживання з нею старшої дитини ОСОБА_7, який не може обходитись без постійного стороннього догляду зазначила наступне. Згідно витягу з історії хвороби №2181 ОСОБА_7 поставлено діагноз виразковий коліт, середньо важка форма, рецидивуючий перебіг, період загострення, супутній діагноз хронічний гастрит а стадії загострення. Відповідно до висновку - наявне захворювання К51 відповідає розділу ІV пункту 3 підпункту 3.2 переліку медичних показань, що дають право на одержання (підтвердження) державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів. Відповідно до рекомендацій лікарів, з-поміж інших ліків, ОСОБА_7 необхідно тривале вживання препарату «Салофальк», вартість якого становить понад 4 000,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного проживання у сторін народилося двоє дітей, а саме ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія НОМЕР_3 виданим 21 листопада 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м.Києві, таОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія НОМЕР_4 виданим 15 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.

Згідно акту депутата Вишневої міської ради Просандєєва О.В. №1/04-166 від 05.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом із нею за вищезазначеною адресою проживають та знаходяться на її утриманні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 22.12.2017 року відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь матері ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) довічно

Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина четверта статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я.

Відповідно довідки №1875 від 21.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_7 є студентом Фізико-технічного інституту НТУУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п.20 роз'ясненьПостанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами чинного Сімейного Кодексу України не заборонено в залежності від встановлених судом обставин справи визначати розмір аліментів у частці, якій підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо частки заробітку (доходу), стягуваної як аліменти, суд враховує обставини щодо матеріального стану платника аліментів, сплату ним аліментів на користь непрацездатної матері довічно, тому вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2017 року і до закінчення останнім навчання в навчальному закладі, але не пізніше досягнення 23-річного віку.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня пред'явлення позову і на весь час її проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_5 та опікування ним, слід зазначити наступне.

Згідно наданих виписок з історії хвороби ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, вбачається, що останній перебуває на обліку в Державній установі «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії наук України» та потребує медикаментозного лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі.

Відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даної норми вказує на те, що обов'язковою умовою її застосування є проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без стороннього догляду.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина, це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Частиною першою статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 набув повноліття і не є дитиною-інвалідом та дитиною в розумінніст.88, 182 СК України, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача, з якою проживає дитина, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, необхідно відмовити.

Окрім того, суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у вказаній справі представляв адвокат ОСОБА_10 на підставі угоди про надання правової допомоги від 27 лютого 2017 року та адвокат ОСОБА_2 на підставі угоди про надання правової допомоги від 21.11.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що остаточний розрахунок судових витрат та документів на підтвердження витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, при розгляді справи надано не було.

Позивачем не зазначено поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи відсутні, оскільки вимоги про стягнення витрат пов'язаних з розглядом справи у вище зазначеній справі не були надані суду у встановленому законом порядку, а поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі позивачем не наведено.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підлягає до стягнення з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: АДРЕСА_5, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2017 року і до закінчення останнім навчання в навчальному закладі, але не пізніше досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок грн.) 00 коп в дохід держави.

У решті вимог позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення суду складено 04.01.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.