№ 207/3404/18
№ 2/207/1735/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку. В будинку крім позивача зареєстровані його дружина - ОСОБА_3, та його син - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає в зазначеному будинку з 2013 року, оскільки мешкає окремо: разом із своєю сім`єю виїхав до м. Прага Чеської Республіки. Позивач разом із дружиною мешкають у вказаному будинку вдвох, вони є пенсіонерами за віком та не мають фінансової можливості через невелику пенсію сплачувати комунальні послуги у повному обсязі, а реєстрація відповідача у будинку позбавляє можливості отримати субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідач не проживає в будинку позивача з 2013 року, не сплачує комунальні послуги і не надає позивачу матеріальної допомоги, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав заявлений позов, пояснив, що відповідач є його сином, з 2013 року він мешкає окремо зі своєю сім`єю за межами України, спілкується з відповідачем телефонним зв`язком та за допомогою інтернет-зв`язку; під час спілкування відповідач повідомив, що не заперечує знятися з реєстацїї, але приїхати до України наразі не має можливості. Крім того, в липні 2018 року на прохання позивача син надав йому довіреність, завірену у консульстві, для вирішення питань щодо зняття з реєстрації, але позивач не зміг на підставі цієї довіреності вирішити питання щодо зняття сина з реєстрації, оскільки відсутній військовий квиток. На даний час позивач у скрутному фінансовому стані, не може отримати субсидію на оплату газопостачання, так як будинок приватний і опалення потребує значних коштів. В наданій суду письмовій заяві позивач просить закінчувати розгляд справи без його участі, враховуючи письмову згоду відповідача з позовом.

Від відповідача ОСОБА_2 електронною поштою до суду надійшла письмова заява, засвідчена 17.12.2018 року В.Борисовим, першим секретарем з консульських питань Посольства України в Чехії, в якій відповідач зазначив, що зазначив, що постійно мешкає у Празі і не має можливості виїхати в Україну; позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 05.12.2018 року витребувано докази : зобов`язано управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради направити до суду належним чином засвідчені копії актів про фактичне проживання осіб у спірному будинку, які містяться у справі з надання субсидії на сплату послуг ЖКГ Швець А.І. за період з 2013 року.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору дарування житлового будинку від 09.10.1992 року, посвідченого державним нотаріусом 2-ої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Огнєвою Н.О. (арк.с. 5) позивачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_1. Згідно довідки голови квартального комітету (арк.с. 7) в зазначеному будинку, крім позивача, зареєстровані його дружина - ОСОБА_3, та його син - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає за вказаною адресою з серпня 2013 року.

Як вбачається з акту про фактичне проживання, складеного головою вулично-квартального комітету від 25.01.2016 року та направленого до суду начальником управління соціального захисту населення адміністрації Південного району Кам`янської міської ради Л.В. Кравчук на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідач ОСОБА_2 в зазначеному будинку станом на дату обстеження не проживає.

Таким чином, відповідач фактично не проживає у спірному будинку з серпня 2013 року та не сплачує комунальні послуги, оскільки вказані обставини визнані самим відповідачем, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Відповідач в направленій до суду письмовій заяві, засвідченій належним чином, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач як власник вищезазначеного будинку має право розпорядження своєю власністю на свій розсуд: продати, подарувати, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Судові витрати з урахуванням обставин справи у вигляді судового збору суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача, керуючись ст. ст. 11-13, 141-142 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом - будинком АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою компетентним органом.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, тому зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2018 року.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.