Справа № 170/245/18 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н.В.
Провадження № 22-ц/802/7/18 Категорія: 52 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника позивача ОСОБА_2,

інспектора ювенальної превенції сектору превенції Шацького відділення поліції Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області Гринь Л. М.,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Шацької районної державної адміністрації Волинської області як органу опіки і піклування в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, за участю інспектора ювенальної превенції сектору превенції Шацького відділення поліції Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області на підставі ч. 6 ст. 56 ЦПК України, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2018 року Шацька районна державна адміністрація Волинської області як орган опіки і піклування звернулася в суд в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що в АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, батьки неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дітей розлучені з 25.10.2016 року, але з червня 2017 року проживають разом. Дана сім'я з 10.10.2016 року перебуває на обліку Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, відділу СССДМ та ювенальної превенції Шацького відділення поліції, як сім'я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно діти з цієї сім'ї перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Шацької РДА, як такі, що проживають в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. За цей період з сім'єю ОСОБА_7 систематично проводилася профілактична робота; сім'ю постійно відвідували працівники служби у справах дітей, відділу СССДМ, інспектор ювенальної превенції; проводились обстеження матеріально-побутових умов проживання, бесіди; питання відносно вказаної сім'ї заслуховувалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шацької РДА. Батькам постійно вказували на необхідність здійснення належного догляду за дітьми. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується як особа, схильна до систематичного бродяжництва та зловживання спиртними напоями. Вона неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, проте на шлях виправлення не стала, свідомо усунулася від виховання дітей і не виконує батьківські обов'язки. Батько дітей ОСОБА_4 також зловживає спиртними напоями та мало цікавиться життям дітей. Протягом останнього року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків. Відповідачі ухиляються від виконання бітьківських обов'язків стосовно своїх дітей, що підтверджується актами обстеження умов проживання, складеними працівниками служби у справах дітей Шацької РДА. Під час відвідування сім'ї мати бродяжила, а участь батька в утриманні і вихованні дітей має періодичний характер. Шацька РДА як орган опіки і піклування підготувала висновок про доцільність порушення і позитивного вирішення питання про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому представник позивача просить суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня подачі позову до суду, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Відповідачу ОСОБА_4 рішенням Шацького районного суду Волинської області від 25.10.2016 року ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу). Тому представник позивача просить стягувати з відповідача ОСОБА_4 визначений судом розмір аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, з дня подачі позову до суду, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року позов задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позбавлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ухвалено стягувати з громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь призначеного в установленому законом порядку опікуна дитини, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 травня 2018 року, до досягнення ОСОБА_7 повноліття. Стягувати з громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь призначеного в установленому законом порядку опікуна дитини, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 травня 2018 року, до досягнення ОСОБА_7 повноліття. У позові Шацької районної державної адміністрації Волинської області як органу опіки і піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів відмовити. Рішення в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів на дитину ОСОБА_7 в межах суми платежу за допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_3 .в дохід держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 подали окремі апеляційні скарги.

ОСОБА_3 апеляційній скарзі вказує, що вона працює і здатна забезпечити себе і своїх дітей всім необхідним. Бродяжництво відповідно до законів України не є злочином чи адміністративним правопорушенням, доказів зловживання нею спиртними напоями матеріали справи не містять, постанови від 20.11.2017 та від 03.05.2018 про притягнення її до адміністративної відповідальності є немотивованими, постанова від 03.05.2018 не могла бути прийнята судом в якості доказу, оскільки подана після початку розгляду справи по суті. Стягнення аліментів на користь призначеного в установленому законом порядку опікуна дитини не може застосовуватись в даному випадку, оскільки невідомо чи буде призначений опікун, чи дитини буде передана в спеціалізовану установу. Крім того, судом не встановлено факту умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_7, а також в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті рішення залишити без змін.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вказує, що фактично єдиною підставою позбавлення його батьківських прав є те, що він працюючи з 08-00 до 21-00 не має змоги приділяти дітям належної уваги. Постанова від 20.08.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності є немотивованою. В усіх актах обстеження умов проживання дітей вказано, що для дітей створено умови, а саме є дитяча кімната та два ліжка. В матеріалах справи відсутні докази його повідомлення про проведення підготовчого судового засідання. Стягнення аліментів на користь призначеного в установленому законом порядку опікуна дитини не може застосовуватись в даному випадку, оскільки невідомо чи буде призначений опікун, чи дитини буде передана в спеціалізовану установу. Крім того, судом не встановлено факту умисного ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов'язків. ОСОБА_4 вказує, що він працює та здатний забезпечити дітей всім необхідним.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_7, а також в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті рішення залишити без змін.

Шацька районна державна адміністрація Волинської області подала відзив на апеляційні скарги відповідачів в якому вказує, що на час відсутності матері ОСОБА_3 дітей утримувала та доглядала бабуся ОСОБА_8, оскільки батько ОСОБА_4 самоусунувся від виховання дітей і догляду за ними. Вказує, що рішення суду першої інстанції вважає законним та справедливим.

Оскільки апеляційні скарги подані на рішення суду лише в частині стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_7, а також в частині стягнення судового збору, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині рішення.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши учасників справи, їх представників приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог Шацької районної державної адміністрації Волинської області до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, стягнення аліментів та стягнення судових витрат скасувати, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з часу розгляду вказаного питання та прийняття органом опіки і піклування висновку, обставини життя та виховання малолітньої дочки ОСОБА_6, змінилися, і вона проживає разом з батьками, які її виховують і утримують. Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_7.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 09.04.2009 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 15.04.2015 року виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області (а.с. 8, 9).

Згідно з рішенням Шацького районного суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до довідки № 793, виданої 02.05.2018 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області, ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_4 За цією адресою також проживають ОСОБА_4 та їхня дочка ОСОБА_6 (а.с. 10).

З наданої Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області характеристики № 212/03-29/2-18 від 02.05.2018 року вбачається, що сім'я ОСОБА_3 перебуває на обліку в Світязькій сільській раді Шацького району Волинської області, як сім'я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. ОСОБА_3 схильна до систематичного бродяжництва, зловживання спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, проте на шлях виправлення не стала, свідомо не бере участь у вихованні дітей та не виконує батьківські обов'язки. ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 10).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен зокрема, в суді першої інстанції пояснили, що вони фактично не беруть участі у вихованні та утриманні свого сина ОСОБА_7.

Факти невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітніх дітей, підтверджуються актами обстеження умов проживання від 26.04.2018 року, 19.03.2018 року, 05.01.2018 року, 15.01.2018 року, 05.09.2018 року, постановами про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 21.08.2017 року, 20.11.2017 року, та постановою про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП від 21.08.2017 року (а.с. 12-16, 17-19).

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Таким чином умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Згідно з висновком Шацької РДА як органу опіки і піклування № 660/27/2-18 від 24.04.2018 року, Шацька РДА, проаналізувавши матеріали та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо їхніх дітей ОСОБА_6, та ОСОБА_7 (а.с. 6).

Судом першої інстанції встановлено, що з часу розгляду вказаного питання та прийняття органом опіки і піклування зазначеного висновку, обставини життя та виховання малолітньої дочки ОСОБА_6, змінилися, і вона проживає разом з батьками, які її виховують і утримують. Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_7. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_8, яка фактично виховує і утримує малолітнього ОСОБА_7. Вказані обставини також підтверджуються аналітичною довідкою, складеною психологом (а.с. 51).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_7, оскільки щодо ОСОБА_3 застосовувались попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача ОСОБА_4 відносно своєї дитини ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні. Оскільки не участь батька ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_7 обґрунтовано тільки тим, що мати ОСОБА_3 залишила дітей та місце їхнього проживання, а батько ОСОБА_4 працює, і за графіком роботи не міг належним чином приділяти увагу своєму малолітньому сину, а тому дитину ОСОБА_7 забрала до себе бабуся ОСОБА_8

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов'язків свідомо, тобто, що він систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

В суді апеляційної інстанції відповідачем ОСОБА_4 та його представником надано довідку про те, що на даний час його графік роботи узгоджується з можливістю приймати участь у вихованні дитини.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини ОСОБА_7 шляхом позбавлення батька ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_7 батьківських прав.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 не відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також обставинам справи. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_7 рішення суду слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_7, суд апеляційної інстанції відповідно залишає без змін рішення суду і в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 та в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_7, суд апеляційної інстанції відповідно скасовує рішення суду і в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 та в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року в даній справі в частині позовних вимог Шацької районної державної адміністрації Волинської області до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, стягнення аліментів та стягнення судових витрат скасувати.

В позові Шацької районної державної адміністрації Волинської області до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 28 серпня 2018 року в даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді