АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5657/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 2-2329/10

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Саліхова В.В., Семенюк Т.А., за участю секретаря судового засідання -Сербін Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва , постановлену 26 квітня 2018 року у складі судді Клочко І.В.,

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про залучення сторони у справі, заміну сторони у справі, поновлення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою про заміну сторони, поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування своєї заяви представник посилався на те, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22 грудня 2010 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості по кредитному договору № 0 у розмірі 335098 грн.98 коп. та судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а всього 336918 грн.98 коп.

18 квітня 2011 року Деснянським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2-2329/2010, який ПАТ «УкрСиббанк» передало на примусове виконання до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта БАНК» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги по кредитному договору № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до АТ «Дельта Банк».

3 березня 2015 року старшим державним виконавцем Деснянського РВДВС м.Київа ГТУЮ у м.Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (ПАТ «УкрСиббанк»).

З 3 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

2 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Оскільки новий кредитор за зобов'язаннями згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 грудня 2010 року був віднесений до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію та в подальшому розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк», тому банком не було вчасно направлено заяву про заміну сторони виконавчого провадження в межах відкритого виконавчого провадження.

Виконавчий документ ПАТ «УкрСиббанк» передало новому стягувачу ПАТ «Дельта Банк» після закінчення строку для повторного пред'явлення виконавчого документу, тобто після 3 березня 2016 року.

Запровадження процедури ліквідації у АТ «Дельта Банк» спричинило звільнення працівників, несвоєчасне отримання документації, відсутність належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження, що позбавило можливості кредитора здійснити заміну сторони в межах виконавчого провадження та вчасно подати документ до виконання повторно.

Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ «Дельта Банк» просив замінити сторону у справі на підставі ст. ст.378 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», а також на підставі ст.371 ЦПК України просив поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26 квітня 2018 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про залучення до участі у справі, заміну сторони у справі, поновлення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали у зв'язку з тим, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належно оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу в їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23 грудня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором.

18 квітня 2011 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-2329/2010.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 0, що укладений з ОСОБА_2

3 березня 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві виконавчий лист № 2-2329/2010 повернуто стягувачу - ПАТ «УкрСиббанк».

Боржник ОСОБА_2 зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з неодноразовими заявами про необхідність заміни сторони виконавчого провадження з метою погашення заборгованості саме на користь ПАТ «Дельта Банк».

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд справи завершений ухваленням рішення, а тому процесуальної можливості залучення правонаступника позивача у справі Цивільним процесуальним Кодексом України не передбачено. Відмовляючи у поновленні строку, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів, які б підтверджували факт наявності перешкод для звернення АТ «Дельта Банк» з заявою про поновлення строків протягом 2011-2015 років та доказів, які першкоджали АТ «Дельта Банк» подати заяву протягом року з дня винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувач, 2015-2016 роки.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Заявляючи вимогу про заміну сторони у справі, заявник в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у зобов'язанні , що було предметом розгляду справи, змінився кредитор на підставі договору про купівлю-продаж прав вимоги, а у разі вибуття кредитора в зобов'язанні, він замінюється правонаступником на любій стадії судового процесу, в тому числі і на стадії виконання рішення, незалежно від того, чи відкрито виконавче провадження (ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особо внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу (стадія виконання рішення є завершальною стадією судового процесу).

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України 2004 року, аналогічні положення якої містяться в ст.442 ЦПК України, та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України (аналогічні положення містилися у ст.378 ЦПК України 2004 року, яка діяла на момент звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду) за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Саме так заявник обґрунтовував свої вимоги в частині заміни сторони.

Суд першої інстанції не врахував обставини, якими обґрунтовував заявник свої вимоги, не сприяв учасникам справи у здійсненні їхніх прав і формально підійшов до розгляду заяви, акцентувавши свою позицію лише на тому, що представник ПАТ «Дельта Банк» просив у заяві замінити сторону у справі.

Крім того, оскільки основним питанням є заміна сторони, а суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для заміни, питання поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, яке є похідним, взагалі не могло бути вирішено судом по суті.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 26 квітня 2018 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 6 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.В. Саліхов

Т.А. Семенюк