Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

секретарі Бурячек О.В.,

учасники справи:

представник позивача - Пилюченко І.Г.

представник відповідача - ОСОБА_2

представник третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» заборгованість за Кредитним договором №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в загальному розмірі 2 476 400,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 2 265 000,00 грн.; заборгованості за прострочення до сплати процентів - 211 400,00 грн., та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на заставлене ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр літ «А», загальною площею 764,6 кавам, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в загальному розмірі 2 476 400,00 грн., шляхом надання права на продаж від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі - покупцю в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки, становивши початкову ціну продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр лі. «А», загальною площею 764,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі оціночної вартості зазначеного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу та у відповідності до законодавства України, передавши предмет іпотеки, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр літ «А», загальною площею 764,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в управління ПАТ «Банк Богуслав» на період реалізації та надавши ПАТ «Банк Богуслав» право на безперешкодний доступ до предметів іпотеки з метою організації їх продажу (демонстрації потенційним покупцям, огляду спеціалістами тощо), що є предметом позову.

24 жовтня 2017 року суддею Апеляційного суду міста Києва Желепа О.В. постановлено ухвалу про визначення підсудності за матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Дніпровському районному суду міста Києва.

22 листопада 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

06 лютого 2018 року Апеляційним судом міста Києва винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року - залишено без змін.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

17 травня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету позову.

19 липня 2018 року (вх.№40355) до суду надійшла заява про зміну предмету позову, яка подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Богуслав» В.О. Єрмак.

08 листопада 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову, яка подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Богуслав» В.О. Єрмак, зареєстрована в канцелярії суду 10 липня 2018 року (вх.№40355).

20 листопада 2018 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Богуслав» В.В. Паламарчук направлено до суду заяву про відмову від позову в частині вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр літ «А», загальною площею 764,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в загальному розмірі 2 476 400,00 грн.

20 грудня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття заяви уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Богуслав» В.В. Паламарчук про закриття провадження у справі, у зв'язку з відмовою позивача від позову в частині заявлених вимог, а саме: «В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на заставлене ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр літ «А», загальною площею 764,6 кавам, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в загальному розмірі 2 476 400,00 грн., шляхом надання права на продаж від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі - покупцю в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку» з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки, становивши початкову ціну продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр лі. «А», загальною площею 764,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі оціночної вартості зазначеного майна, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу та у відповідності до законодавства України, передавши предмет іпотеки, а саме: нежитлова будівля літній кінотеатр літ «А», загальною площею 764,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в управління ПАТ «Банк Богуслав» на період реалізації та надавши ПАТ «Банк Богуслав» право на безперешкодний доступ до предметів іпотеки з метою організації їх продажу (демонстрації потенційним покупцям, огляду спеціалістами тощо)».

Представник позивача Пилюченко І.Г. в судовому засмаднні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, мотивуючи свою позицію тим, що відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного виконання зобов'язання по сплаті щомісячних платежів, у зв'язку з чим станом на 22 вересня 2017 року виникла заборгованість в загальному розмірі 2 476 400,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 2 265 000,00 грн.; заборгованості за прострочення до сплати процентів - 211 400,00 грн., оскільки відповідач не погасив заборгованість по кредитному договору в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись за захистом своїх інтересів в судовому порядку.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визначав частково, заперечував щодо задоволення вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в частині вимог щодо стягнення заборгованості по кредитному договору відповідач не заперечує сам факт виникнення заборгованості по кредитному договору, погоджується з наданими банком розрахунками боргу, однак просить зменшити розмір заборгованості на 100 000,00 грн., які сплачено відповідачем 03 лютого 2017 року на рахунок ТОВ «Українська факторингова компанія» (Новий кредитор), якому позивач відступив право вимоги по кредитному договору, укладеному з відповідачем.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористались.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить наступного.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. ( ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність")

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №19/02-КР-20/2013, за умовами Договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі 1 800 000,00 грн., в межах якої надає Позичальнику в користування грошові кошти, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 26,50% річних. Ліміт кредитної лінії, передбаченої абзацом цього пункту Договору (п.1.1.), зменшується протягом терміну дії Договору в строки встановлення та встановлених розмірах, що визначені Сторонами в Графіку зменшення ліміту кредитної лінії, який є Додатком №4 до цього Договору.

За умовами п.1.2 Кредитного договору, термін повернення Позичальником кредиту - 17 квітня 2015 року або термін, встановлений у п відповідності в п.п.4.3, 4.4, 4.5 цього Договору.

Ціль кредиту - споживчі потребі. (п.1.3 Кредитного договору).

30 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року щодо затвердження графіку зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід'ємною частиною кредитного договору, оформлений як нова редакція Додатку №4 до Кредитного договору.

30 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року щодо затвердження графіку зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід'ємною частиною кредитного договору, оформлений як нова редакція Додатку №4 до кредитного договору.

30 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року щодо затвердження графіку зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід'ємною частиною кредитного договору, оформлений як нова редакція Додатку №4 до кредитного договору.

20 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №4 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року, яким викладено у новій редакції п.1.1 Кредитного договору, а саме: «Банк на умовах, передбачених цим Договором, відкриває Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі 2 286 000,00 грн., в межах якої надає Позичальнику в користування грошові кошти, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі - 26,50% річних.

Ліміт кредитної лінії, передбачений абзацом 1 цього пункту Договору, зменшується протягом терміну дії Договору в строки та встановлюється в розмірах, що визначені Сторонами в Графіку зменшення ліміту кредитної лінії, який є Додатком №4 до цього Договору, також затверджено графік зменшення ліміту кредитної лінії, який є невід'ємною частиною кредитного договору, оформлений як нова редакція Додатку №4 до кредитного договору.

28 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року, яким викладено у новій редакції п.2.2.5 п.2.2 Кредитного договору, а саме: «Позичальник сплачує нараховані проценти в національній валюті України щомісячно, не пізніше 05 числа місяця наступного за місяцем, за який нараховані проценти, та в день настання терміну повернення, шляхом внесення належної до сплати суми грошових коштів готівкою через касу банку або безготівковим шляхом на рахунок №01 в АТ «Банк Богуслав», код банку 380322, також викладено у новій редакції Додаток №3 «Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки» Договору, в наступній редакції за змістом, що викладений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін та доповнень до Договору.

28 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ОСОБА_3 укладено Договір №6 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року, яким передбачено, що Позичальник зобов'язується сплатити Банку проценту за користування кредитом, які будуть нараховані за квітень, травень, червень, липень місяці 2014 року в сумі - 200 711,72 грн., з визначенням періоду та розміру їх погашення. Викладено у новій редакції п.3.1 Договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

13 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено Договір про відступлення права вимоги, який за згодою сторін був розірваний, що підтверджується Договором від 21 вересня 2017 року про розірвання Договору про відступлення права вимоги від 13 грудня 2016 року.

За умовамип.3.3 Договору від 21 вересня 2017 року про розірвання Договору про відступлення права вимоги від 13 грудня 2016 року, сторони погодили, що з дати припинення (розірвання) Договору все отримане Новим кредитором за правами вимоги повертається Первісному кредитору у день укладання цього Джонову про розірвання.

Як з'ясовано судом, в період дії договору про відступлення права вимоги відповідач сплатив новому кредитору ТОВ «Українська факторингова компанія» в рахунок погашення боргу за кредитним договором грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн., на підтвердження факту передачі коштів до відзиву на позов долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру №257 від 03 лютого 2017 року.

Згідно ст. 79 Цивільно процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 Цивільно процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 80 ЦПК).

В статті 89 Цивільно процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За встановлених обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору, ці обставини визнанні відповідачем під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості підлягає судовому захисту, ухвалюючи судове рішення присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором№19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в розмірі 2 376 400,00 грн., зменшивши загальну суму заборгованості, яка нарахована позивачем, на 100 000,00 грн., які сплачено відповідачем новому кредитору ТОВ «Українська факторингова компанія» в рахунок погашення боргу за кредитним договором, що не позбавляє права позивача вимагати повернення коштів від попереднього кредитора з урахуванням вимог п.3.3 Договору від 21 вересня 2017 року про розірвання Договору про відступлення права вимоги від 13 грудня 2016 року.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» заборгованість за Кредитним договором№19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в розмірі 2 376 400,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37146,00 грн., які сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 525, 526, 610, 631,1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором , - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» заборгованість за Кредитним договором№19/02-КР-20/2013 від 19 квітня 2013 року в розмірі 2 376 400,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37146,00 грн., а всього на загальну суму 2 413 546 (два мільйона чотириста тринадцять тисяч п'ятсот сорок шість) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» ( , місцезнаходження: 04080 маків, вул. Нижньоюрківська, 81, п/р 01 у АТ «Банк Богуслав», код банку 380322)

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Євпаторія АРК, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2)

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я