УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 р. м. Кремінна

Справа № 414/218/17

Провадження № 4-с/414/7/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді : Ковальова В.М.,

за участю секретаря: Пугачової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Романа Васильовича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 червня 2018 року звернулася до Кремінського районного суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби, в обґрунтування якої послалася на наступні обставини. На виконанні у Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист, виданий Кремінським районним судом Луганської області 29 серпня 2017 року по справі № 414/218/17 про стягнення з боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» суми депозиту у розмірі 101 227 грн., з приводу чого було відкрито виконавче провадження № 54703911. В подальшому це виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На момент звернення її до суду, рішення суду виконане, про що свідчить постанова державного виконавця від 24 травня 2018 року, однак їй не перераховано авансовий внесок в розмірі 2 030 грн., сплачений нею 08 вересня 2017 року на розрахунковий рахунок Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Тобто, порушений трьохденний строк повернення авансового внеску з дня виконання рішення суду.

На електронну адресу директора ДДВС ОСОБА_7. 06 червня 2018 року була направлена скарга, але відповіді вона не отримала. Разом з тим, вважає, що в діях начальника ВПВР ДДВС є порушення розумних строків розгляду скарги і така бездіяльність є неправомірною. Крім того, бездіяльність вказаної особи є тривалою, тому просить поновити строк для звернення до суду.

Також вважає, що ефективні засоби досудового оскарження нею наразі вичерпані, а тому вважає за необхідне звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Тому просить: 1) поновити строк для подання скарги; 2) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Муріхіна С.В. з неповернення сплаченого нею авансового внеску у розмірі 2 030 грн.; 3) визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Р.В. з неналежного розгляду скарги та невжиття заходів щодо усунення порушення закону державним виконавцем; 4) зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Муріхіна С.В. негайно повернути авансовий внесок; 5) винести окрему ухвалу щодо неналежної поведінки службових осіб ДВС, якою повідомити про ці обставини керівництву ДВС України.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з'явилися. Останній надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності стягувача за наявними у справі матеріалами, вимоги підтримують.

Представник посадових осіб ВПВР ДВВС МЮУДармограй М.В. у судовому засіданні вимоги заявника не визнала з підстав їх необґрунтованості. Звернення заявника про неперерахування авансового внеску суб'єкти оскарження не отримували. Крім того, авансовий внесок ОСОБА_1 було повернуто 05 липня 2018 року платіжним дорученням № 5310.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника посадових осіб ВПВР ДВВС МЮУ, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист, виданий Кремінським районним судом Луганської області 29 серпня 2017 року по цивільній справі № 414/218/17 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 депозиту в розмірі 101 227 грн. та на підставі якого головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Черновою Л.В. 15 вересня 2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54703911 (а.с. 24).

Тією ж посадовою особою 15 вересня 2017 року було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 11355726 (а.с. 26-27).

Головним державним виконавцем Черновою Л.В. 04 грудня 2017 року винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 54703911 із зведеного виконавчого провадження № 11355726 у зв'язку із відкриттям апеляційного провадження (а.с. 28-29), а 15 лютого 2018 року було винесено постанову про передачу виконавчого листа Кремінського районного суду Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с. 41-42) та 15 березня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. було винесено постанову про прийняття зазначеного виконавчого провадження (а.с. 45-46).

Мурихіним С.В. 24 травня 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання за вказаним виконавчим листом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 депозиту у розмірі 101 227 грн., у зв'язку з виконанням (а.с. 3).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засади розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються зокрема з авансового внеску стягувача.

Відповідно до п. 3 абзацу 3 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 08 вересня 2017 року було сплачено авансовий внесок у сумі 2 030 грн. на розрахунковий рахунок Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ Дніпропетровської області (а.с. 21).

ОСОБА_1 у своїй скарзі зазначає, що сума сплаченого нею авансового внеску станом на 19 червня 2018 року їй не повернута та з цього приводу 06 червня 2018 року електронною поштою на ім'я начальника ВПВР ДДВС представником скаржника була надіслана скарга. За відсутністю відкритої для доступу інформації про електронну адресу ВПВР ДДВС, скаргу було надіслано на електронну адресу директора ДДВС ОСОБА_7. Вказує, що відповіді про неналежне спрямування скарги, та/або неналежного накладення ЕЦП, представнику скаржника не надходило. В підтвердження своїх доводів вона надала копію скарги на бездіяльність посадових осіб та скріншот від 06 червня 2018 року, на якому відображено відправлення скарги з копією довіреності представника на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5).

Натомість, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім'я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім'я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про вручення посадовим особам, бездіяльність яких вона оскаржує, зазначеної скарги і взагалі якоїсь переписки з зазначеними особами з приводу повернення авансового внеску.

З платіжного доручення № 5310 від 05 липня 2018 року вбачається, що авансовий внесок ОСОБА_1 було повернуто платником у вигляді Міністерства юстиції України (а.с. 85).

Щодо дотримання ОСОБА_1 строку оскарження бездіяльності посадових осіб ДВС суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

При цьому, в силу положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини («Delcourt v. Belgium»; «Bellet v. Fгаnсе»; «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії»; «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»; «Ilhan v. Turkey»), правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з абз. 5 п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28 січня 2013 року якщо обов'язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Враховуючи ті обставини, що оскарженню в даному випадку підлягала бездіяльність посадових осіб ДВС щодо вчинення останніми дій, строк вчинення яких діючим законодавством чітко не визначений, суд вважає обґрунтованими посилання скаржника на ті обставини, що строк звернення зі скаргою до суду нею пропущено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В той же час, суд не виявив ознак навмисних дій виключно суб'єктів оскарження з невиконання зазначеного судового рішення, тому дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги. Тому суд не вбачає підстав для винесення відповідної окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258-262, 447-451 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименка Романа Васильовича відмовити.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М.Ковальов