Справа № 303/5143/18
номер рядка стат. звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_5 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.05.2008 року позивач уклала шлюб з відповідачем який був зареєстрований у відділі РАЦС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про, що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 137. Від сумісного життя у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, шлюб виявився невдалим і його було розірвано в судовому порядку і за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.02.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення повноліття. На даний час утримувати дитину на 400 гривень неможливо, відповідач додаткових коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно і отримує високий заробіток. У звязку з цим позивач просить збільшити розмір аліментів.

10.09.2018 року представником позивача на адресу суду направлено відзив. Позов вважають необґрунтованим, а позовні вимоги визнають частково. У відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів, припущення позивача про високий заробіток відповідача є помилковим і не підтверджено жодними доказами. На сьогоднішній день відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7. Від даного шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на його утриманні. Відповідач не має права власності на жодне рухоме чи нерухоме майно, немає вищої освіти та не працевлаштований. Проживає в будинку який належить його померлій бабусі, разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами.

Не зважаючи на скрутне матеріальне становище та відсутність регулярного доходу, відповідач приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_9, зустрічається з ним та купує йому необхідні для розвитку дитини речі, на день народження подарував сину велосипед вартістю 4000 гривень. Зважаючи на наведене, вважають вимогу позивача про збільшення розміру аліментів до 2000 гривень необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню і просять суд збільшити розмір аліментів до 972,00 гривень.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечують щодо задоволення позову в межах 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 972,00 гривень.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, відповідально, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання правами не допускається (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 статті 13 ЦК України, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов'язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов'язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Встановлено та підтверджується документально, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні матері. На його утримання рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.02.2010 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 на дитину щомісячно (а.с.10).

На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 04.02.2010 року видано судом 04.02.2010 року виконавчий лист (а.с. 12). За даними, зазначеним у розрахунку заборгованості ОСОБА_5 за аліментами станом на 31.07.2018 року відсутня (а.с. 13).

ОСОБА_5 12.07.2014 року уклав шлюб із ОСОБА_10 (а.с. 34). У цьому шлюбі народилася дитина: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина перебуває на утриманні відповідача, сім'я проживає в будинку бабусі відповідача (а.с.38), відповідач є не працевлаштованим, постійної роботи не має (а.с.36), окрім того на його утриманні перебуває батько пенсіонер, який проживає разом з відповідачем (а.с. 38,39).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Із часу стягнення аліментів рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.02.2010 року обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися. Розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 01 липня по 30 листопада 2018 року становить: для дитини віком від 6 до 18 років 1944 гpивень.

З урахуванням такої динаміки прожиткового мінімуму доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За цих умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3).

Отже, матеріальне утримання дитини є обов'язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов'язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача не спростовані, а матеріли справи та позиція відповідача щодо наявності нерегулярних доходів, у сукупності з іншими матеріалами справи вказують на його фактичну спроможність надавати матеріальне утримання дитині.

Враховуючи позицію позивача, та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов'язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. Суд у відповідних межах враховує і необхідність дотримання певного розумного співвідношення між розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та правилами визначення аліментів щодо нижньої межі їх розміру.

Тому суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2000,00 грн аліментів на дитину недостатньо обґрунтованою, надмірною, а тому позов слід задоволити частково збільшивши розмір стягуваних аліментів до 972 грн на дитину щомісячно, з огляду на показники прожиткового мінімуму, половина відповідного значення у 2018 році, що становить 972,00 грн .

Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 181-185, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04.02.2010 року № 2-589/10 та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 972, 00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривні судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканка АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого - м.Мукачево, вул.Р.Корсикова, буд.33, Закарпатської області, РНОКПП - НОМЕР_2.

Повний текст складено 16 жовтня 2018 року.

Головуюча Л.В. Курах