Справа № 484/1703/18
Провадження № 2/484/958/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про захист прав споживача фінансових послуг

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача фінансових послуг, в якому вона просить визнати не чинними операції від 24.12.2015р. по зняттю коштів (трансакції) в розмірі 9600 грн. (+384грн. комісії) з кредитної картки, випущеної публічним акціонерним товариством комерційними банком "ПриватБанк" та скасувати всі проценти, пеню та штрафні санкції за опротестованими операціями. В позовні заяві також вона просила витребувати у відповідача докази у справі.

Мотивуючи вимоги позивач вказала, що 01.02.2011р. між нею та відповідачем укладений договорі про банківське обслуговування, відповідно до умов якого відкриті карткові рахунки, видана дебетна картка для отримання заробітної плати та кредитна картка із встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 1600грн., який в подальшому був збільшений до 16000грн. Зазначений договір складався з анкети-заяви, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. 24.12.2015р. невідомі особи з її зарплатної та кредитної карток зняті грошові кошти в сумі 460грн. та 9600грн. відповідно. З цього приводу вона звернулась із заявою до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області та неодноразово зверталась до відповідача. Однак, незважаючи на викладене, станом на 24.07.2017р. за нею рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 13929,64грн., за відсотками - 5727,61грн., пеня - 36239,13грн., та штрафи 500грн. та 2769,82грн. На теперішній час відповідач продовжує нараховувати заборгованість за кредитом. Розпоряджень на зняття грошових коштів зі своїх рахунків, ОСОБА_2 чи будь-яку особисту інформацію вона нікому не надавала.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання на 29.05.2018р. на 10:00год., вирішені питання про строки надання суду заяв по суті та витребувані у відповідача інформація про зміну розмір кредитного ліміту, підстави зміни розмір кредитного ліміту, зміну розміру процентних ставок за кредитом, підстави зміни розміру процентних ставок за кредитом, відомості про результати внутрішнього розслідування щодо зняття 24.12.2015р. грошових коштів з кредитного рахунку, оформленого на імя ОСОБА_1.

13.06.2018р. до суду позивачем надана заява, в якій вона зазначила, що на день крадіжки картки її номер був 470383 "ОСОБА_3 GOLD", пізніше термін дії договору було продовжено до 04/2018р. та її номер став 567090 "ОСОБА_3 GOLD". В заяві також вона уточнила зміст позовних вимог та просила визнати не чинними операції від 24.12.2015р. по зняттю коштів (трансакції) в розмірі 9600 грн. (+384грн. комісії) з кредитної картки 470383 "ОСОБА_3 GOLD", випущеної публічним акціонерним товариством комерційними банком "ПриватБанк" на імя ОСОБА_1 та скасувати всі проценти, пеню та штрафні санкції за опротестованими операціями, які нараховані по кредитним карткам 470383 "ОСОБА_3 GOLD" та 567090 "ОСОБА_3 GOLD". На підтвердження викладеного позивачем надані докази. Зазначена заява разом із доказами позивачем була направлена відповідачу рекомендованим листом 13.06.2018р.

14.06.2018р. до суду відповідач надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити, вказуючи, що транзакції із зняття грошових коштів з картки позивача були здійснені у банкоматі з використанням зазначеної картки та введенням ОСОБА_2, який відомий лише позивачеві, вказане свідчить про безпідставність вимог позивача. Також вказане свідчить проте, що навіть якщо картку було викрадено у позивача, отже остання зберігала картку разом із ОСОБА_2, що заборонено правилами користування платіжними засобами, отже такі дії позивача сприяли викраденню коштів. Також відповідачем надані виписка по картковому рахунку, чеки банкомату та накази банку щодо збільшення процентних ставок.

06.07.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що вимоги Правил нею були виконані, оскільки вона нікому не передавала картки, ОСОБА_2, одразу проінформувала правоохоронні органи та банк про факт викрадення карток. У відповіді позивач також просила витребувати у відповідача докази у справі: докази (фотознімки) з банкомату про здійснення запиту про баланс коштів на кредитній картці 470383 «ОСОБА_4 GOLD» в 13.59 год. 24.12.2015 року в банкоматі ПриватБанку, що розташований в м. Миколаєві по вул. Малій Морській (магазин АТБ маркет ТавріяВ); відомості про звернення 24.12.2015 року до банку за номером 3700 про блокування картки, подання заявок про повернення коштів, тощо; відомості про зміну ОСОБА_2 при отриманні кредитної картки 470383 «ОСОБА_4 GOLD», випущеної ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_1, вказуючи, що що відповідно до наданої відповідачем виписки по картковому рахунку запит балансу по її викраденій кредитній картці було здійснено у банкоматі ПриватБанку за адресою: вул.. Мала Морська м. Миколаїв (магазин АТБ маркет ТавріяВ).

06.07.2018р. до суду надійшла заява відповідача з клопотання про доручення до справи витягу з журналу банкомату та розгорнуту виписку по картрахунку позивача. У вказаній заяві представник відповідача просить розглянути справу без його участі.

Ухвалою від 06.07.2018р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача та витребувані докази у справі.

На виконання ухвали суду 09.08.2018р. відповідач надав пояснення про те, надати витребувані докази банк не має можливості, оскільки транзакція зі зняття готівкових коштів 24.12.2015р. та здійснення запиту про баланс коштів здійснювались в одному й тому ж банкоматі за адресою: вул.. Шевченка, 3 м.Первомайськ Миколаївської області; матеріали фотофіксації зберігаються не більше шести місяців від дня здійснення транзакції, отже на час розгляду справи такі матеріали у банку відсутні; щодо інформації про звернення позивача 24.12.2015р. до банку за номером 3700 про блокування картки, подання заявок про повернення коштів, представником банку зроблений запит до відповідної служби, але станом на 09.08.2018р. така інформація не надана; інформація про зміну позивачем ОСОБА_2 після видачі кредитної картки відсутня.

09.08.2017р. позивач надав суду письмові заперечення на заяву відповідача від 06.07.2018р., в якій позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх.

09.10.2018р. від позивача надійшли заява про розгляд справи без її участі та письмові пояснення у справі, відповідно до яких просила задовольнити позов повністю, вказуючи, що відповідачем не надані докази, які б свідчили безспірність того, що вона як користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ОСОБА_2 або іншої інформації.

Оскільки учасники справи на судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви від 01.02.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивача ОСОБА_5 видав їй кредитну картку. Підписавши вказану заяву, позивач погодилася, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами, Тарифами ОСОБА_5 складають між нею та ОСОБА_5 договір. Позивачу був відкритий кредитний рахунок та видана картка «ОСОБА_3 GOLD» №470383, пізніше термін дії договору було продовжено до 04/2018р. та її номер став 567090 "ОСОБА_3 GOLD".

24.12.2015р. о 14:00:26, 14:00:42, 14:02:48 невстановленою особою в банкоматі, розташованому за адресою: вул. Шевченка, 3 в м. Первомайську Миколаївської області, за допомогою платіжної кратки із введенням ОСОБА_2 з рахунку зазначеної кредитної картки знято готівкою 4160грн.,, з яких 160грн. комісія, 4160грн., з яких 160грн. комісія та 1664 грн., з яких 64грн. комісія.

Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою, на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ч.1 ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб'єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів.

Відповідно до п.5-9 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

24.12.2015р. з приводу крадіжки платіжних карток та заняття з її рахунків грошових коштів позивач із заявою звернулась до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, на підставі якої внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом заволодіння платіжними картками та грошима ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Позивач вказала, що після отримання смс-повідомлень про проведення транзакцій з приводу несанкціонованого зняття з її кредитного рахунку грошових коштів позивач негайно звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером 3700.

Доказів на спростування вказаного відповідачем суду не надано.

Крім того, вона неодноразово зверталась з цього приводу до банка письмово, про що свідчать копії відповідей банка, які знаходиться в матеріалах справи.

Також відповідач в порядку ст. 81 ЦПК України не надав суду доказів на спростування тверджень позивача, що банківську карту вона іншим особам не передавала та ОСОБА_2 нікому не повідомляла.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ОСОБА_2 або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна говорити про вину позивача як підставу цивільно-правової відповідальності. Такий висновок викладений у постанові Верховного суду України № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір з відповідача.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити в повністю.

Визнати нечинними операції від 24.12.2015р. по зняттю коштів (трансакції) в розмірі 9600 грн. (+384грн. комісії) з кредитної картки 470383 "ОСОБА_3 GOLD", випущеної публічним акціонерним товариством комерційними банком "ПриватБанк" на імя ОСОБА_1.

Скасувати всі проценти, пеню та штрафні санкції за опротестованими операціями, які нараховані по кредитним карткам 470383 "ОСОБА_3 GOLD" та 567090 "ОСОБА_3 GOLD".

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в доход держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 16.10.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва