Справа № 525/379/18
Номер провадження 2/525/182/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" про скасування (списання) необґрунтованого нарахування суми заборгованості за спожиту електричну енергію, -

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" з позовною заявою про скасування (списання) необґрунтованого нарахування суми заборгованості за спожиту електричну енергію.

В позовній заяві позивач посилаючись на те, що є власником житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 19, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, як власник уклав із відповідачем договір про користування електричною енергією, але відповідач безпідставно нарахував йому, починаючи із січня 2018 року, заборгованість за спожиту електричну енергію, з якою він погодитися не може, а тому посилаючись на ст. ст. 28, 30, 33, 41, 47, 62 Конституції України та Закон України "Про захист прав споживачів", просив суд: 1) визнати заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2694,96 гривень безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню; 2) зобовязати відповідача списати з особового рахунку позивача заборгованість у розмірі 2694,96 гривень.

14.05.2018 року, позивач, користуючись своїми процесуальними правами, уточнив свої позовні вимоги, просив суд: 1) визнати заборгованість за спожиту електроенергію станом на перше квітня 2018 року у розмірі 4044,96 гривень безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню; 2) зобовязати відповідача списати з особового рахунку позивача заборгованість у розмірі 4044,96 гривень та встановити новий лічильник електричної енергії.

18.07.2018 року, позивач, користуючись своїми процесуальними правами, уточнив свої позовні вимоги, просив суд: 1) визнати нараховану відповідачем заборгованість за спожиту електроенергію станом на перше липня 2018 року у розмірі 4119,06 гривень безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню (а.с. 121-125).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, які викладені в уточненій письмовій заяві від 18.07.2018 року (а.с. 121-125), підтримав у повному обсязі, посилався на обставини, зазначені у позовній заяві, та поданих до суду письмових заявах.

Представники відповідача, в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнали, посилалися на додані до справи письмові заяви, просили суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Суд, заслухавши позивача, представників відповідача, показання свідків зі сторони позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, показання свідка зі сторони відповідача ОСОБА_6, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимого позивача слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормативно-правове регулювання відносин у сфері надання послуг з електропостачання здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (постанова втратила чинність: дата втрати чинності: 26.06.2018).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Таким чином, договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що пов'язано зі специфікою предмету договору та обумовлює спеціальний порядок його укладання. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обов'язків, пов'язаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії; забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовуються у процесі споживання електричної енергії.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), є власником будинковолодіння за адресою: вулиця Гоголя, 19, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, на підставі рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.06.2013 року (а.с. 11-12).

24 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" (далі за текстом ПАТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО") та ОСОБА_1 укладено Договір про користування електричною енергією про надання послуг з постачання електричної енергії за адресою: вулиця Гоголя, 19, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, особовий рахунок № 26/НОМЕР_1, за даною адресою встановлено засіб обліку, за яким здійснюється розрахунки за спожиту електричну енергію. Відповідно до умов договору електропостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачу електричну енергію, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за спожиту електричну енергію (а.с. 51, 52).

Сторони по справі не висували вимог про визнання договорів чи окремих частин Договору про користування електричною енергією від 24 квітня 2012 року, відповідно до якого надаються послуги з постачання електричної енергії, недійсним.

Обсяг споживання ОСОБА_1 електричної енергії за період в кВт*год: 1) липень 2017 рік 106 кВт*год; 2) серпень 2017 рік 117 кВт*год; 3) вересень 2017 рік 76 кВт*год; 4) жовтень 2017 рік 361 кВт*год; 4) листопад 2017 року 397 кВт*год; 5) грудень 2017 року - 397 кВт*год; 6) січень 2018 року 1213 кВт*год; 7) лютий 2018 року 484 кВт*год (а.с. 53).

Обсяг споживання ОСОБА_1 електричної енергії за січень 2018 року обраховувався на підставі зняття показів із приладу обліку контролером, що підтверджується відповідним записом у Завданні на обхід на 27.01.2018 року, показник лічильника 11126 (а.с. 102-105), що узгоджується із рахунком повідомленням станом на 01.02.2018 року, де здійснено обрахунок на показник лічильника 11230 (а.с. 16).

На час розгляду справи в суді, позивач продовжує користуватися електричною енергією, претензія до нього зі сторони відповідача по справі стосовно несплати за користування електричною енергією не надсилалася. На день розгляду справи в суді будь-якого документу, що засвідчує наявність встановленої суми заборгованості щодо позивача до суду, не надано акт взаємозвірки, відповідне рішення, інше.

Оглянуті в судовому засіданні відповідні щомісячні рахунки-повідомлення, які надсилаються на адресу позивача, суд не розглядає, як претензію, а лише як платіжний документ, що виписується електропостачальником, який містить інформацію про спожиту споживачем електричну енергію протягом календарного місяця. Нарахування проводиться по показниках, знятих лінійним контролером або безпосередньо переданих споживачем, у разі неповідомлення споживачем показів приладу обліку на перше число календарного місяця, рахунок формується згідно контрольного зняття показників контролером та середньодобового споживання, що відповідає пункту 21 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, що діяли на час формування рахунків-повідомлень, які оглядалися в судовому засіданні (а.с. 13, 1413, 14, 15, 16, 17, 37, 61, 66, 88, 101).

В судовому засіданні стороною позивача не надано до суду доказів, які підтверджують неправильність здійснених стороною відповідача розрахунків спожитої споживачем електричної енергії.

Власне заперечення позивачем факту споживання відповідної кількості електричної енергії, а також посилання на те, що прилад обліку працював неправильно, а тому у січні 2018 року споживачеві обліковано майже втричі більше споживання, аніж за попередні місяці, а саме - 1213 кВт*год, суд до уваги не приймає, зважаючи на те, що: 1) за попередні два місяці споживання обраховувалося відповідно середньодобового споживання, що не відповідає реальному, а тому може бути як меншим так і більшим; 2) неправильність роботи приладу обліку є тільки припущенням позивача, яке не підтверджено жодним іншим належним доказом по справі.

Показання свідків зі сторони позивача, які підтвердили в судовому засіданні факт, що позивач в період з осені 2017 року по весну 2018 року майже не проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, зважаючи на те, що вони за даною адресою не проживають, не розглядаються судом як такі, що вказують на обсяг споживання електричної енергії за вказаною адресою, що обліковується виключно приладом обліку.

Посилання позивача на п. п. 2, 3, 5, 6, 7 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442 (постанова втратила чинність: дата втрати чинності: 11.06.2018), є безпідставним, з огляду на те, що відповідно до пункту 1.1. Правил, дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Судом в процесі розгляду справи не встановлено порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача, доказів на підтвердження чого стороною позивача до суду не надано.

Інші письмові докази по справі, що стосуються листуванням між сторонами договору, не спростовують висновку суду.

Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача по справі.

Зважаючи, що позов позивачем подано з посиланням на Закон України "Про захист прав споживачів", судові витрати слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284, Розділом ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, до Публічного акціонерного товариства "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО", місцезнаходження юридичної адреси: вулиця Старий Поділ, 5, місто Полтава Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи: 00131819, про скасування (списання) необґрунтованого нарахування суми заборгованості за спожиту електричну енергію, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 20.08.2018 року.

Суддя Ю.І. Ячало