Справа № 444/1444/18
Провадження № 2/444/826/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської РДА, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора , ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним і скасування рішення про розподіл часток двору, визнання права власності в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним записів в погосподарській книзі, скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради в частині визначення в списках статусу двору, про розподіл часток двору, рішення виконкому Жовківської районної ради №271 від 15.10.1987 року в частині оформлення права власності на будинок щодо зазначення статусу двору, визнання права власності на спадкове майно,які в подальшому збільшив мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.07.2004 року помер його батько ОСОБА_1 Мирослав-Володимир ОСОБА_5, що стверджено свідоцтвом про смерть.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок в с.Гійче по вул.Лугова 29 , Жовківського району (колишня вул.Кірова). Право власності на житловий будинок було зареєстровано на ім»я батька, як його особиста власність на підставі рішення Жовківського райвиконкому № 271 від 15.10.1987 року Червоноградським МБТІ 24.11.1987 року та рішення ОСОБА_2 сільської ради № 42 від 10.09.1987 року .

При житті батько склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. Заповіт посвідчено ОСОБА_2 сільською радою 01.03.2000 року. Такий не змінено і не скасовано.

Про спадкування позивач звернувся до Рава-Руської державної нотаріальної контори де відкрито спадкову справу № 53/2018. Спадщину він прийняв, оскільки проживав з батьком на день смерті. Для отримання свідоцтва про право на спадщину спадкового майна в нотконтору слід було подати довідку хто проживав в будинку станом на 30.06.1990 року і йому ОСОБА_2 сільською радою видано довідку, що станом на 30.06.1990 року господарство батька відносилося до колгоспного типу двору ,що не відповідає дійсності, а тому, як пояснила нотаріус, слід подати рішення про поділ часток двору.

Рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради №10 від 30.01.2018 року проведено розподіл часток двору та виділено по ј частині кожному, тобто тим, хто значився в дворі станом на 30.06.1990 року. Зазначене рішення позивачем подано в нотконтору, де йому розяснено, що свідоцтво про право на спадщину на весь будинок вона не може видати , а лише на ј частину будинку.

В рішенні виконкому ОСОБА_2 сільської ради про розподіл часток зазначено голову двору ОСОБА_1 Мирослава-Володимира ОСОБА_5 , ОСОБА_1, брата ОСОБА_3 та його сина- Гайдучок ОСОБА_6, які не проживали ніколи з ними в будинку, а проживали в батьків дружини ОСОБА_7 на іншій вулиці села та не вели спільного господарства, а з 1993 року проживають поряд у власному будинку №29 а, по вул. Лугова в с.Гійче.

Вважає, що таке рішення виконкому є незаконним та порушує його право на спадкування будинку після смерті батька, в цілому. В рішенні виконкому ОСОБА_2 сільської ради зазначено, що таке постановлено на підставі нормативних актів однак такі на час постановлення рішення виконкому втратили чинність та, що двір батька відноситься до колгоспного типу двору.

Так, до 1987 року головою двору в с. Гійче по вул.Лугова (Кірова) 29 значився його дід ОСОБА_8 (ОСОБА_9) Ількович, який помер 07.03.1987 року. На той час господарство значилося по погосподарських книгах ОСОБА_2 сільської ради, як колгоспний тип, хоч в колгоспі померлий не працював і ніхто з членів двору теж не працював.

При житті батько склав заповіт і таким все своє майно заповів синові ОСОБА_10, який працював на Рава-Руському спиртзаводі про, що стверджено довідкою, звідти він і оформив пенсію, як робітник.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах і відповідно до таких суспільна група господарства в основному встановлювалася в залежності від роду занять голови двору, тоді визначався тип двору, як колгоспний, чи робітничий. Виключення були господарства в яких проживали працюючі члени колгоспу, тоді двір також значився як колгоспний». Закладка погосподарських книг проводилася станом на 01 січня в період з 01 по 15.01. певного року.

Оскільки дід ОСОБА_9 помер в березні 1987 року, станом на 01.01.1987 року в по господарській книзі ОСОБА_2 сільради по господарству в с.Гійче вул.Лугова 29 (колишня Кірова) проводилися записи, якими відображено про тип двору і зазначено, що голова двору ОСОБА_10 станом на 01.01.1987 року як «колгоспний», а станом на 01.06.1987 року також як «колгоспна». Голова двору ОСОБА_10. Станом на 01.01.1988 року і далі, вже суспільна група двору зазначена, як «робітнича».

Станом на 01.01.1990 року суспільна група господарства в погосподарській книгі сільської ради також зазначена як «робітнича», а запис станом на 01.06.1990 року про тип двору не зазначено, хоч такий фактично був «робітничий».

В погосподарській книзі зазначено, що станом на 01.01.1988 року по 1990 рік про членів двору, його брата ОСОБА_3, його сина ОСОБА_4, ОСОБА_4 Маряна ОСОБА_6, ОСОБА_7 (двоє останніх вклеєно в книгу на невеликому клаптику паперу) , які фактично проживали за іншою адресою, спочатку по вул.Шевченка 74-а, а надалі по вул.Першотравнева 121.

Ніхто з членів двору в с.Гійче по вул.Лугова 29 Жовківського району після смерті діда ОСОБА_9І, -померлого 7.03.1987 року, не працював в колгоспі, не був членом колгоспу, а тому господарство не могло відноситися до суспільної групи, як колгоспний тип двору.

Крім того, в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради закладеній станом на 01.01.1991 року по 01.01.1995 року, також зазначено, що суспільна група господарства, головою якого значився його батько ОСОБА_10, як «колгоспна», що є безпідставним, оскільки після прийняття Закону «Про власність» введеного в дію з 01.04.1991 року від 07.02.1991 року, тип двору, як колгоспний в книгах не відображався. Крім того, членами двору також зазначено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7М і сина ОСОБА_11, який народився 16.02.1991 року, що є безпідставним, так як з 1992 року вони вже проживали у власному будинку поряд за № 29-А по вул. Лугова 29 в с.Гійче. Про таке позивач довідався, коли ознайомився з витягом із погосподарської книги по господарству.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради №42 від 10.09.1987 року «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» вирішено «погодитись з висновками Червоноградського МБТІ та вважати можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в с. Гійче…згідно з додатком №1…..» просити виконком Нестеровської районної ради вирішити питання про оформлення права власності на житлові будинки».

Рішенням Жовківської районної ради народних депутатів (в минулому Нестеровського) №271 від 15.10.1987 року зазначено про оформлення права власності на житлові будинки, та доручено виконкому ОСОБА_2 сільради видати свідоцтво про право власності на житлові будинки, як колгоспні та робітничі двори відповідно до рішення №42 від 10.09.1987 року.

ОСОБА_10 зазначений в списку складеним ОСОБА_2 сільською радою, як додаток №1 до рішення виконкому сільської ради №42 від 10.09.1987 року, поряд з іншим прізвищем громадянина села навпроти якого лише зазначений відповідний знак « - , який розцінено, так само як і попередній двір, що його двір є колгоспним, хоч ОСОБА_10 не був членом колгоспу і не працював в колгоспі, а на спиртзаводі в м.Рава-Руська.

Відповідно до рішення райвиконкому №271 від 15.10.1987 року Червоноградським МБТІ зареєстровано право власності ОСОБА_10 на житловий будинок в с.Гійче по вул. Лугова 29 (колишня вул. Кірова), як його особиста власність. Для цього було подано витяг із зазначеного рішення в якому зазначено про реєстрацію права власності на будинок в цілому. Крім того, відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і будинковолодінь в містах,селах УРСР» Червоноградським МБТІ було складено висновок про можливість оформлення права особистої власності на імя ОСОБА_10 Мирослава-Володимира ОСОБА_5.

З таким погодився виконком ОСОБА_2 сільської ради, про що зазначено в рішенні виконкому ОСОБА_2 сільської ради. Адже рішення про оформлення права власності приймалося вже після смерті голови двору ОСОБА_9, 10.09.1987 року, коли головою двору в книзі було вже зазначено ОСОБА_10.

Отже, батько був власником житлового будинку в с.Гійче по вул.Лугова 29 Жовківського району. Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа такого становить 53,8 кв.м, житлова 20,7 кв.м, допоміжна 33.1 кв.м. з господарськими будівлями, вартістю всього володіння становить 111424 грн., право на який за заповітом має позивач, а тому сумнівів щодо , типу двору не може бути.

Просить суд, скасувати запис в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради (особовий рахунок №607) станом на 01.06.1987 року тастаном на 01.01.1991 року , про віднесення господарства головою, якого значився ОСОБА_10 до суспільної групи "колгоспна".Визнати недійсним та скасувати запис в додатку №1 рішення №42 від 10.09.1987 року ОСОБА_2 сільської ради та №271 від 15.10.1987 року виконкому Жовківської (колишньої Нестеровської) райради "Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки" про зазначення статтусу двору, як колгоспний, головою якого значився ОСОБА_10 станом на 01.06.1987 року.Скасувати рішення №10 від 30.01.2018 року "Про розподіл часток колишнього колгоспного типу двору по вул.Луговій(попередня назва Кірова), 29 в с.Гійче Жовківського району Львівської області ". Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться в с.Гійче по вул.Луговій,29, Жовківського району Львівської області, загальною площею 53,8 кв.м., житлова 20,7 кв.м., допоміжна 33.1 кв.м., з господарським будівлями (сарай, сарай, сарай, літня кухня, прибудова, вбиральня, погріб) після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року .

Позивач ОСОБА_10 Я М. в судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судовому засіданні 20.11.2018 року уточнені позовні вимоги визнав, в подальшому в судове засідання не прибув про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_12 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду відзив , в якому зазначив , що відповідно до Положення про місцеву державну адміністрацію, затвердженого указом Президента України від 27.01.1999 року №70/99 місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов»язань та покладених на них законодавством обов»язків у тій їх частині, яка суперечить Закону України «Про Представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування». Жовківська райдержадміністрація відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не наділена повноваженнями щодо вирішення питань встановлення права власності на нерухоме майно громадян . Тому при розгляді цивільної справи ОСОБА_1 покладається на рішення суду , щодо позову не заперечують , та просять розгляд даної справи проводити за відсутності їх представника.

Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Окрім того, на ухвалу суду надано належно засвідчену копію спадкової справи №53/2018 заведеної після смерті ОСОБА_1 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року. Заперечень проти позовних вимог немає.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, однак на адресу суду подали відзив в якому зазначили, що вони не заперечують , щодо позовних вимог ОСОБА_13 не заперечують, на частку в майні двору не претендують, оскільки житловий будинок в с.Гійче по вул.Луговій , 29 належав ОСОБА_10, батькові позивача, який проживав в будинку разом з своїм батьком ОСОБА_9, вів з ним спільне господарство . Про те, що вони значаться в господарстві по вул.Лугова, 29 в с.Гійче їм навіть не було відомо, лише в даний час стало відомо, вважають, що рішення про поділ часток за яким їм визначено ј частку в дворі кожному є незаконним, заяв про виділення частки ними не подавалося. Крім того, ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_14, який помер 07.03.1987 року , став головою двору і житловий будинок відповідно законно оформлено на його ім»я.Вважають , що вимоги ОСОБА_15 є підставними, і після смерті ОСОБА_10 він має право на спадщину, а тому його позовні вимоги належить задоволити.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази за матеріалами справи суд приходить до наступних висновків .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Як вбачається, із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 346552(акт.запис №24) виданого ОСОБА_2 сільською радою, що 28.07.2004 року помер ОСОБА_10 Мирослав-Володимир ОСОБА_5, батько позивача.

Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок в с.Гійче по вул.Лугова 29 Жовківського району (колишня вул.Кірова). Право власності на житловий будинок було зареєстровано на імя померлого, як його особиста власність , що стверджено рішенням Жовківського райвиконкому № 271 від 15.10.1987 року Червоноградським МБТІ 24.11.1987 року та рішення ОСОБА_2 сільської ради № 42 від 10.09.1987 року .

Із заповіту, посвідченого ОСОБА_2 сільською радою 01.03.2000 року вбачається, що все своє майно ОСОБА_10 М-В.Т. заповів ОСОБА_1 позивачу по справі. Такий не змінено і не скасовано.

З спадкової справи № 53/2018 вбачається, що про спадкування до Рава-Руської державної нотаріальної контори 23.02.2018 року звернувся ОСОБА_1

З довідки виданої ОСОБА_2 сільською радою вбачається, що господарство в с.Гійче по вул. Лугова 29 Жовківського району станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору , членами двору були : голова домогосподарства ОСОБА_1 Мирослав-Володимир ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_4

З рішення №42 від 10.09.1987 року ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що таким відповідно до п.3,4, Інструкції ЦСУ СРСР від 15.07.1985 року №380 Про порядок проведення реєстрації житлового фонду вирішено погодитись з висновками Червоноградського МБТІ та оформити право власності на житлові будинки громадян в с. Гійче згідно з додатком №1.

Відповідно до рішення виконкому Жовківської районної ради №271 від 15.10.1987 року «Про оформлення права власності та реєстрації житлових будинків» на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №42 від 10.09.1987 року вирішено оформити право власності на будинки громадян згідно списку №1 ОСОБА_2 сільської ради.

З Додатку №1 до рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради вбачається що ОСОБА_4 Мирослав-Володимир ОСОБА_5 включений в списки для оформлення права власності на будинок в с. Гійче по вул.Кірова 29 (тепер вул.Лугова) . Напроти прізвища ОСОБА_4 М-В.Т. зазначено що будинок в якому він проживає відносить до колгоспного типу двору ,як і господарства інших громадян села Гійче, зазначених перед ним.

З копії висновку Червоноградського МБТІ від 25.08.1987 року вбачається. що таким зазначено можливість реєстрації будинку в с.Гійче по вул. Кірова 29 (тепер Лугова 29) на імя ОСОБА_4 Мирослава-Володимира ОСОБА_5 як його особисту власність.

З виписки із погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради за 1986-1990 роки по господарству в с.Гійче вул.Кірова 29 вбачається, що станом на 01.01.1986 року головою двору значився ОСОБА_8, який помер 7.03.1987 року. Після його смерті головою двору значиться ОСОБА_8 Мирослав-Володимир ОСОБА_5, членами сімї ОСОБА_1, ОСОБА_4 Тип двору станом на 01.01.1987 року, 01.06.1987 року, зазначено як « колгоспний. Станом на 01.01.1988 року,01.06.1988 року, 01.01.1989 року, 01.06.1989 року, 01.01.1990 року, зазначено що господарство ,головою якого був ОСОБА_10 відноситься до робітничого типу двору. В графі станом на 01.06.1990 року запис відсутній, а станом на 01.01.1991 року безпідставно зазначено господарство як тип колгоспний.

Тип господарства, головою якого був ОСОБА_10 повинен був визначатися сільською радою відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26 ( п. 20) відповідно до яких тип господарства визначається за родом занять голови сімї.

Як вбачається з рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №42 від 10.09.1987 року таким погоджено висновки Червоноградського МБТІ про реєстрацію будинку на імя ОСОБА_10 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, як його особисту власність, оскільки на той час він працював на державному підприємстві «Рава-Руський спиртзавод» столяром, що стверджено довідкою підприємства від 03.04.2018 року №130.

Суд вважає, що при постановленні рішення №271 від 15.10.1987 року виконкомом Жовківської районної ради не взято до уваги вимоги зазначених вище вказівок і вирішено погодитись з додатком №1 до рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради про оформлення права власності громадян с.Гійче в тому числі і ОСОБА_10 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, як на колгоспний тип двору, що є невірним.

З рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради №10 від 30.01.2018 року проведено розподіл двору в якому зазначено, що майно двору розділяється між членами двору в рівних частинах по ј частині кожному, а саме ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на органи місцевого самоврядування не покладено обовязок реєстрації права власності нерухомого майна та вирішення питання про поділ часток між членами двору, оскільки після смерті голови двору ОСОБА_8 в 1987 році право власності на його імя не було зареєстровано і спадкування в дворі після його смерті не відкрито, а тому суд прийшов до переконання, що на імя ОСОБА_8 Мирослава-Володимира підставно зареєстровано житловий будинок в с. Гійче по вул. Лугова 29, як його особиста власність, а відтак суд вважає, що рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради про розподіл часток двору підлягає скасуванню.

Окрім того, слід скасувати запис в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради (особовий рахунок №607) станом на 01.06.1987 року тастаном на 01.01.1991 року , про віднесення господарства головою, якого значився ОСОБА_10 до суспільної групи "колгоспна" та визнати недійсним та скасувати запис в додатку №1 рішення №42 від 10.09.1987 року ОСОБА_2 сільської ради та №271 від 15.10.1987 року виконкому Жовківської (колишньої Нестеровської) райради "Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки" про зазначення статусу двору, як колгоспний, головою якого значився ОСОБА_10 станом на 01.06.1987 року, які стали підставою для винесення рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради про розподіл часток двору .

Щодо вимоги позивача про визнання в порядку спадкування за заповітом право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться в с.Гійче по вул.Луговій,29, Жовківського району Львівської області, після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із паспорта громадянина України серії КС 873435 виданого Жовківським РВ ГУМВСУ у Львівській області від 12.03.2012 року позивач ОСОБА_1, на родився 15.05.1957 року в с.Гійче та зареєстрований з 15.03.1979 року в с.Гійче по вул.Кірова, 29, Жовківського району Львівської області.

Із копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії І-СГ №568394 вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 М-В.Т. та ОСОБА_16

Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №346552 вбачається, що батько позивача ОСОБА_16 Мирослав-Володимир ОСОБА_5 , 28.07.2004 року помер.

Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №226518 вбачається, що мати позивача ОСОБА_16, 05.10.2010 року померла.

Із заповіту, посвідченого ОСОБА_2 сільською радою 01.03.2000 року вбачається, що все своє майно ОСОБА_16 М-В.Т. заповів ОСОБА_1 позивачу по справі. Такий не змінено і не скасовано.

З спадкової справи № 53/2018 вбачається, що про спадкування до Рава-Руської державної нотаріальної контори 21.02.2018 року звернувся ОСОБА_1

Із копії технічного паспорта виданого на індивідуальний житловий будинок №29 , який знаходиться по вул.Луговій в с.Гійче , на ім»я ОСОБА_1 від 23.04.2018 року, загальна площа становить 53.8 кв.м., житлова 20.7 кв.м., допоміжна 33.1. кв.м.

Із довідки-характеристики на індивідуальний житловий будинок №29 , який знаходиться по вул.Луговій в с.Гійче , вбачається, що інвентаризаційна вартість житлового будинку , станом на 26.02.2018 року складає 43025 грн.

Із довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 14.02.2018 року №255 вбачається, що ОСОБА_1 Мирослав- Володимир ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті 28.07.2004 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6 (стара назва Кірова), 29 Жовківського району Львівської області.

Із довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області від 14.02.2018 року №256 вбачається, що ОСОБА_1 син померлого ОСОБА_1 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6 (стара назва Кірова), 29 Жовківського району Львівської області до дня його смерті 28.07.2004 року та вели спільне господарство.

Відповідно до рішення ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області 8-а сесія VII-го демократичного скликання від 21.09.2016 року №7 вирішила перейменувати вулицю с.Гійче без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд , а саме вулицю Кірова перейменовано на вулицю Лугова.

Із свідоцтва про право власності від 24.11.1987 року видане на підставі рішення Нестерівського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року вбачається, що житловий будинок в цілому, який знаходиться в с.Гійче по вул.Кірова, 29 , належить ОСОБА_1 Мирославу-Володимиру ОСОБА_5 .

Із довідки виданої Червоноградським МБТІ від 26.02.2018 року №1156 вбачається, що така видана ОСОБА_1 про те, що станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» житловий будинок №29 по вулиці Луговій (колишня Кірова) в селі Гійче Жовківського району Львівської області зареєстрований за ОСОБА_1 Мирославом-Володимиром ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності , виданого виконкомом ОСОБА_2 сільради 24.11.1987 року на підставі рішення Нестерівського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року та записано 24.11.1987 року в реєстрову книгу №339.

Із листа Рава-Руської ДНК від 19.04.2018 року №236/01-16 вбачається, що Рава-Руська ДНК відмовляє гр.ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №29 по вул.Луговій (колишня вулиця Кірова) в селі Гійче Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_1 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року, оскільки згідно довідки №253 від 14.02.2018 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області, тип двору вказаний як колгоспний, а спадкодавець був головою домогосподарства та відповідно мав у власності ј частину вищевказаного будинку. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в цілому не можлива, а лише на ј його частину . Додатково повідомлено, що після смерті ОСОБА_1 Мирослава-Володимира ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року, в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №53/2018 року . Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом подана ОСОБА_1, 23.02.2018 року за №85.

Проте, суд прийшов до переконання, що на імя ОСОБА_1 Мирослава-Володимира підставно зареєстровано житловий будинок в с. Гійче по вул. Лугова 29, як його особиста власність, а відтак рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради про розподіл часток двору скасувано.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог п.1 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимоги позивача про визнання в порядку спадкування за заповітом право власності за позивачем ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться в с.Гійче по вул.Луговій,29, Жовківського району Львівської області, загальною площею 53,8 кв.м., житлова 20,7 кв.м., допоміжна 33.1 кв.м., з господарським будівлями (сарай, сарай, сарай, літня кухня, прибудова, вбиральня, погріб) після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,258-259,263,264,265,268,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити .

Скасувати запис в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради (особовий рахунок №607) станом на 01.06.1987 року тастаном на 01.01.1991 року , про віднесення господарства головою, якого значився ОСОБА_10 до суспільної групи "колгоспна".

Визнати недійсним та скасувати запис в додатку №1 рішення №42 від 10.09.1987 року ОСОБА_2 сільської ради та №271 від 15.10.1987 року виконкому Жовківської (колишньої Нестеровської) райради "Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки" про зазначення статусу двору, як колгоспний, головою якого значився ОСОБА_10 станом на 01.06.1987 року.

Скасувати рішення №10 від 30.01.2018 року "Про розподіл часток колишнього колгоспного типу двору по вул.Луговій(попередня назва Кірова), 29 в с.Гійче Жовківського району Львівської області ".

Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, який знаходиться в с.Гійче по вул.Луговій,29, Жовківського району Львівської області, загальною площею 53,8 кв.м., житлова 20,7 кв.м., допоміжна 33.1 кв.м., з господарським будівлями (сарай, сарай, сарай, літня кухня, прибудова, вбиральня, погріб) після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_5, який помер 28.07.2004 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повний текст рішення суду виготовлено 29.12.2018 року.