Справа № 669/712/18
Провадження № 2/669/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Рудої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшаницької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2018 року ОСОБА_1 вернулася до суду із позовом до Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті вона є спадкоємицею за законом, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав останньому, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала.

Представник Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов ОСОБА_1 визнав.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, було побудовано в 1957 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку рахувався ОСОБА_2 на підставі діючого на той час законодавства. Вказані обставини підтверджуються даними довідок Вільшаницької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №№584,585 від 08 жовтня 2018 року (а.с.а.с.31-32) та даними технічного паспорту на житловий будинок (а.с.10-12).

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданим Вільшаницькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області, 06 січня 1972 року (а.с.7) та копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, виданим Вільшаницькою сільською радою, 27 квітня 1991 року (а.с.8).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що вбачається із свідоцтва про його смерть, серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Вільшаницькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області (а.с.9).

ОСОБА_1, позивач по справі, звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, що вбачається із інформаційної довідки із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52373435, виданої 21 червня 2018 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 (а.с.а.с.15). Із довідки та відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву на запит суду слідує, що після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, заведено спадкову справу №57666631 (а.с.28-29).

Незважаючи на прийняття спадщини, позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями, що належав спадкодавцю ОСОБА_2, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.14).

Згідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №140932799, сформованої 08 жовтня 2018 року суддею Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболею Н.С., вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна встановлено відсутність запису про зареєстровані права та їх обтяження щодо обєкта, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.33).

Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року.

Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст.58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 05 серпня 1992 року.

Житловий будинок ОСОБА_2 збудований в 1957 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно.

Проте, право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, як власника, припинилося на підставі п.11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із її смертю.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриттяспадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст.1216 цього ж Кодексу, перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, повинен належати позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.346, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст.200, 206, 229, 247, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Вільшаниця Білогірського району, Хмельницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя