У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді - Бедьо В.І.

з участю секретаря судових засідань - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву начальника філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» Німчук С.М. про припинення розстрочки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц, -

ВСТАНОВИВ :

Начальник філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» Німчук С.М звернулася до суду із заявою про припинення розстрочки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц, яку мотивує наступним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.11. 2014 року розстрочено виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц.

В порушення вимог вказаної ухвали суду боржник порушив графік щомісячних платежів, що відповідно підтверджується розрахунком.

Так заявник вказує, що станом на дату звернення з даною заявою боржник повинен був здійснити згідно ухвали суду 50 платежів на загальну суму не менше ніж 420 000 гривень. Всупереч цьому боржником здійснено тільки 2 платежі на загальну суму 7000 грн., тобто несплачена боржником ОСОБА_1 заборгованість становить 414 000 грн.

Заявник зазначає, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, тобто отримує доходи. Також вказує на те, що у боржника відсутні діти, яких би він утримував.

На підставі викладеного, зважаючи, що боржник не виконує умови ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 07.11. 2014 року про розстрочку виконання рішення суду та враховуючи, що обставини, через які була надана розстрочка відпали, заявник просить суд встановити порядок виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц за позовом ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 578 536, 66 гривень і сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн., скасувавши розстрочку виконання рішення суду, встановлену ухвалою ужгородського міськрайонного суду від 07.11. 2014 року.

У судове засідання представник заявника не зявився, однак подав до суду заяву розгляд заяви без його участі.

Боржник та його представник в судове засідання не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду заяви. Від представника на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою боржника.

Суддя, оглянувши матеріали справи встановив, що судом вже попередньо відкладався розгляд даної заяви для надання можливості боржнику отримати правову допомогу.

Всупереч тому, що судом надано боржнику тривалий час (понад два місяці) для підготовки до даної справи, ОСОБА_1 не скористався відведеним часом та не надав до суду жодних пояснень, заперечень тощо на спростування доводів стягувача, натомість в чергове просить суд про відкладення судового розгляду, що в свою чергу розцінюється судом як затягування розгляду справи.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородськогоо міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №81010/1 від 10.10.2008 року в розмірі 578536.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2014 задоволено заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №81010/1 від 10.10.2008 року та розстрочено виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/8167/13-ц за позовом АТ «Державний ощадний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №81010/1 від 10.10.2008 року у розмірі 578536,66 грн. по наступному графіку: з червня 2014 року по травень 2016 року щомісячно по 6000 грн.; з червня 2016 року по травень 2018 року щомісячно по 10000 грн.; наступні 12 місяців щомісячно по 12000 грн.; решта суми одним платежем сплатити не пізніше 30.06.2019 року.

Зі змісту заяви вбачається, що станом на дату звернення з даною заявою боржник повинен був здійснити згідно ухвали суду 50 платежів на загальну суму не менше ніж 420 000 гривень. Всупереч цьому боржником здійснено тільки 2 платежі на загальну суму 7000 грн., тобто несплачена боржником ОСОБА_1 заборгованість становить 414 000 грн.

Вказані обставини слугували підставною для звернення АТ «Ощадбанк» до суду із заявою про припинення розстрочки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц.

З матеріалів справи слідує, що боржником не подано до суду жодних пояснень сприводу невиконання ним ухвали .

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною 1 статті 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Пунктом 37 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції визначено, що відповідно до статті 217 визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У разі задоволення заяви в ухвалі суду, крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК України зазначається строк дії відстрочки (розстрочки), а при наданні розстрочки, крім того, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми. Межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо). Якщо обставини, через які особі була надана відстрочка (розстрочка), відпали раніше, ніж було зазначено в ухвалі суду, суд за заявою заінтересованої особи або державного виконавця може вирішити питання про припинення дії відстрочки (розстрочки). Заява про надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду на новий строк або про припинення її дії повинна розглядатися в такому ж порядку, як і первинна заява.

В постанові ПВСУ від 12.06.2009 року зазначено, що якщо обставини, через які особі була надана відстрочка (розстрочка), відпали раніше, ніж було зазначено в ухвалі суду, суд за заявою заінтересованої особи або державного виконавця може вирішити питання про припинення дії відстрочки (розстрочки).

Проте при детальному вивченні наданих заявником письмових матеріалів, суд встановив, що такі не містять жодних належних доказів, які б свідчили про те, що на даний час матеріальне становище ОСОБА_1 дійсно змінилося. Суд вважає, що єдиний наданий судом доказ щодо реєстрації боржника як суб`єкта підприємницької діяльності не підтверджує факт отримання нею значних доходів. Разом з тим остання має постійне місце роботи та джерело доходів, відсутність яких стало підставою для розстрочення виконання рішення суду, та реально може забезпечити подальше виконання нею рішення суду на загальних підставах та жодні обставини не перешкоджають такому виконанню рішення суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 77, ст. 79 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених заявником підстав для припинення дії розстрочки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 77, 79, 81, 89, 259-261, 353, 435,ЦПК України, Постановою ПВСУ від 12.06.2009 року,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву начальника філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» Німчук С.М. про припинення розстрочки виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.10.2012 року по справі № 308/8167/13-ц - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо