Справа № 565/1596/18
Провадження № 2/565/476/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею і ОСОБА_2 та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 12 липня 2009 року (актовий запис №910 від 12 липня 2009 року) та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку щомісяця, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з доводами, викладеними ОСОБА_1 в позовній заяві, протягом останніх декількох років її стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Як стверджує позивачка, у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння сімейні відносини між нею та ОСОБА_2 як подружжям на теперішній час у дійсності припинені і їх шлюб існує формально. Протягом довгого часу й дотепер сторони практично не ведуть спільного господарства, не пов`язані спільним побутом та мають різні інтереси й погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відтак подальше спільне життя між ними і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а розлучення це єдиний вихід щоб побудувати нове щасливе життя. Позивачка вважає, що за таких обставин примирення з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їхнім з відповідачем інтересам та інтересам дитини.

Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно забезпечувати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не бере участі у його вихованні, абсолютно не цікавиться інтересами сім`ї та не виконує обов`язків, передбачених ст.150 СК України. При цьому позивачка зазначила, що відповідач офіційно працевлаштований у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України, має стабільний дохід та немає інших утриманців. За таких обставин, з врахуванням наявності власних незначних доходів і неможливості самостійного утримання малолітньої дитини, ОСОБА_1 вбачає підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів в судовому порядку.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце його проведення.

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали в суд письмові заяви про розгляд даної справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів.

Зміст письмової заяви ОСОБА_1 від 26 вересня 2018 року свідчить, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та просить суд їх задоволити. ОСОБА_1 зазначила, що розірвання шлюбу в даному випадку є двостороннім цивілізованим рішенням обох з подружжя, які не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою понад півроку. При вирішенні даної справи позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 та врахувати факт відсутності в неї регулярного заробітку в зв`язку із звільненням з роботи з 01 вересня 2018 року.

26 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав у суд письмову заяву, в якій зазначив, що він визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, так як на теперішній час вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини більш ніж півроку, а також погоджується сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини його заробітку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до суду.

Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вирішив ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши і оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в цілому і кожен доказ окремо на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах і нормах права, що підлягають застосуванню в даному випадку.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 12 липня 2009 року, слідує що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 12 липня 2009 року зроблено запис за №910.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 05 липня 2011 року (відповідний актовий запис №1594 від 05 липня 2011 року).

Зі змісту позову та письмових заяв сторін від 26 вересня 2018 року судом встановлено, що спільне життя між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не склалося через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння, сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою понад півроку, їх шлюб існує формально, примирення між подружжя є неможливим.

Наведені обставини свідчать, що сім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує, подальше шлюбне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. У письмових заявах від 26 вересня 2018 року сторони підтвердили наявність в них обопільної згоди на припинення їх шлюбних відносин. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не бажають, тому за таких обставин їх шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом також встановлено, що позивачка самостійно здійснює догляд за малолітньою дитиною: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його матеріальне забезпечення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини аргументовані невиконанням ОСОБА_2 батьківського обов`язку щодо утримання малолітньої дитини, відсутністю в нього інших утриманців, а також його працездатністю, наявністю стабільного заробітку і фінансовою спроможністю щомісячно надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Доказів, які б свідчили протилежне, ОСОБА_2 суду не надано. Самостійно утримувати малолітнього сина в повній мірі позивачка не в змозі, так як вона на даний час не працює, а отримує лише допомогу по безробіттю, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії НОМЕР_4 за №18 від 26 вересня 2018 року.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №150 від 20 серпня 2018 року загальна сума доходів відповідача за період з лютого 2018 року до липня 2018 року включно становить 116641 (сто шістнадцять тисяч шістсот сорок одна) грн. 55 коп., а середній заробіток ОСОБА_2 становить 19440 (дев`ятнадять тисяч чотириста сорок) грн. 26 коп.

При вирішенні даної справи до спірних правовідносин суд застосував наступні правові норми.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Визнання позову відповідачем, а також визнані обставини щодо недосягнення подружжям примирення, неможливості збереження їх шлюбу, фактів працездатності і фінансової спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 (одної четвертої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, та відсутності в нього інших утриманців у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Окрім цього, з врахуванням встановлених обставин суд вбачає наявність законних підстав для стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 113, ч.2 ст.150, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 12 липня 2009 року, актовий запис за №910 від 12 липня 2009 року, розірвати.

Після розірвання вказаного шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд