Справа № 595/852/18
Провадження 2/595/357/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи органу опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд визнати відмову ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_4 безпідставною та надати йому дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду сина за межі України до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що відмова відповідачки дати дозвіл на виїзд з України не відповідає інтересам дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідачка не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні. Позивач має намір поїхати з сином за кордон на відпочинок, крім цього, син позивача має намір навчатися в одному із навчальних закладів Європи, Великобританії чи США і позивач готовий оплачувати його навчання та проживання, однак його мати ОСОБА_3 безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, згідно поданого відзиву позов не визнав, так як відповідачка ОСОБА_3 нікони не заперечувала щодо виїзду сина за кордон у супроводі батька. На даний час ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилось 16 років і він сам вправі без згоди батьків вільно пересуватись та виїжджати за межі України, що передбачено ст.313 ЦК України та п.п.3,4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Бучацької РДА в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, у шлюбі в них, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, народився син ОСОБА_4, якому на даний час виповнилося 16 років.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 надана згода на самостійний виїзд сина ОСОБА_4 або в супроводі батька ОСОБА_2 за кордон на період з 20 вересня 2018 року по 20 вересня 2019 року.

14 липня 2016 року Верховною Радою України внесено зміни до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», якими із Закону вилучено норми, що регулювали питання виїзду дитини за кордон, у тому числі можливість виїзду на підставі рішення суду в разі відсутності згоди одного з батьків.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадяни, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4,12,13,81,89,263-265,268 ЦПК України, ст.133 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та третьої особи органу опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини без згоди матері - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 28 грудня 2018 року.

Суддя: В. Б. Федорончук