1Справа № 335/8920/18 2/335/2253/2018
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орддонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволені. Шлюб, зареєстрований 02.07.2016 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 227, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.
Суд з власної ініціативи вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по вищевказаній справі, оскільки судом, при винесенні рішення не вирішено питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд ухвалив розглядати питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи, оскільки в силу норм ч. 4 ст.270 ЦПК України суд викликає їх у разі необхідності.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, повязані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що батьком неповнолітнього ОСОБА_3, 10.01.2017 року є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 329421 від 12.01.2017 року .
Також судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю, позивачем по справі ОСОБА_1
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обовязку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до заяви від 09.10.2018 року, відповідач визнав позов у повному обсязі, та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка не була вирішена судом.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).
Оскільки позивач подала позов 01.08.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню сама з цього часу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача в дохід Держави судовий збір.
Також, суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене та керуючись 270 ЦПК України, суд
Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, додаткове рішення.
Доповнити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2018 року наступним:
„Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.08.2018 року.
Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,на користь Держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню..

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Макаров