У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

В провадженні Харківського районного суду м. Києва перебувала на розгляді справа № 2-72 (1999 рік) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову допущені ухвалою суду. Свою заяву обґрунтував тим, що він з дружиною вирішили приватизувати квартиру АДРЕСА_1. Однак, як виявилося, на дану кватиру був накладений арешт ухвалою Харківського районного суду м. Києва від 13.01.1999 року по цивільній справі № 2-72/1999 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. 15.09.2000 року за його заявою суддя Кузнєцова О.М. винесла ухвалу про відміну арешту на майно, але дана ухвала не містить майно з якого був знятий арешт. У зв'язку з чим просив винести ухвалу про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Перевіривши матеріали даної цивільної справи, підшивку рішень, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

По даній справі ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову по справі № 2-72 за 1999 рік за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, та зняти арешт з його (позивача) квартири АДРЕСА_1.

Копії ухвали Харківського районного суду м. Києва про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, заявник не надав.

Перевіривши підшивку судових рішень по справі № 2-72 за 1999 рік, встановлено, що ухвала про накладення арешту на квартиру позивача АДРЕСА_1, відсутня. Відсутня і в оригіналі ухвала Харківського районного суду м. Києва (суддя Кузнєцова О.А.) від 15.09.2000 року про скасування ухвали Харківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно ОСОБА_1. Серед судових рішень, які приймалися у справі № 2-72 наявні лише забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, та про скасування даних ухвал.

У зв'язку з викладеними обставинами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 158, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: