Номер провадження: 22-ц/785/5574/18
Номер справи місцевого суду: 495/4270/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Бєляєвої А.О.

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору, договору завдатку, розписки,за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2018 року про відмову в забезпеченні позову (суддя Прийомова О.Ю.)

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.

Одночасно ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2017 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 до ухвалення рішення по справі.

Згодом ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору, договору завдатку, розписки.

02 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на належний ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2018 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково. Накладений арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 до ухвалення рішення по справі. В задоволені іншої частини заяви відмовлено.

07 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити ОСОБА_3 до вирішення питання по суті її позовної заяви вчиняти будь які дії, пов'язані з припиненням чи обмеженням електропостачання та комунального забезпечення будинку АДРЕСА_1

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 10 травня 2018 року скасувати, посилаючись на те, що суд, розглядаючи справу залишив поза увагою обставини, підстави та докази, на які посилався позивач, і дійшов висновків, які взагалі не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом не взято до уваги та проігноровано те, що вона звернулася до суду з заявою для забезпечення ефективного захисту своїх порушених та оспорюваних інтересів, також судом не з'ясовані обставини справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, на підставі чого зробив висновки, які не відповідають обставинам справи та відмовив у задоволені заяви про забезпечення позову, в зв'язку з чим вважає, що ухвала про відмову у забезпеченні позову підлягає скасуванню.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що предметом апеляційної скарги є правовідносини, які виникли між Білгород-Дністровським РЕМ та ОСОБА_2, а не між позивачем і відповідачами, які не відносяться до предмету спору, та не перешкоджають подальшому провадженню у справі, а тому просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В порядку п. 8 ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 10 жовтня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з'явились, були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що заява є необґрунтованою, оскільки

відсутня співмірність заявленим позовним вимогам,такий вид забезпечення позову, як заборона ОСОБА_3 до вирішення питання по суті, вчиняти будь-які дії, пов'язані із припинення чи обмеженням електропостачання та комунального забезпечення (водопостачання та водовідведення) будинку АДРЕСА_1, є не пов'язаним із предметом позову, та ніяким чином не утруднить та не зробить не можливим виконання рішення суду про розірвання договору та стягнення суми коштів.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується в повній мірі, з настуних підстав.

Судом встановлено, щоОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.

Одночасно ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2017 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 до ухвалення рішення по справі.

Згодом ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору, договору завдатку та розписки.

02 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на належний ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2018 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково. Накладений арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 до ухвалення рішення по справі. В задоволені іншої частини заяви відмовлено.

07 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити ОСОБА_3 до вирішення питання по суті її позовної заяви вчиняти будь які дії, пов'язані з припиненням чи обмеженням електропостачання та комунального забезпечення будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що предметом позову є житловий будинок АДРЕСА_1 Одеської області, договір купівлі-продажу щодо якого позивачка просила розірвати та стягнути з відповідача грошові кошти.

Відповідно до заяви про забезпечення позову, позивачка просила заборонити ОСОБА_3 до вирішення питання по суті, вчиняти будь-які дії, пов'язані із припинення чи обмеженням електропостачання та комунального забезпечення (водопостачання та водовідведення) будинку АДРЕСА_1.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, прийшов до обґрунтованого висновку, що зміст позовних вимог, а також вимоги щодо забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам є необґрунтованими та визнав заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню на законних підставах.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд залишив поза увагою обставини, підстави та докази, на які посилався позивач, і дійшов висновків, які взагалі не відповідають обставинам справи, що викликало неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що як було встановлено, такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які дії, пов'язані із припинення чи обмеженням електропостачання та комунального забезпечення є не пов'язаним із предметом позову, та ніяким чином не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду про розірвання договору та стягнення суми коштів.

Доводи стосовно того, що суд відмовляючи у забезпеченні позову, порушив її оспорювані права та інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду також є безпідставними, оскільки суд вирішуючи питання про забезпечення позову взяв до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений «16» жовтня 2018 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець