Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1313/18

Номер провадження: 2/511/561/18

06 вересня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі - Міщенко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою позивача: ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1), до відповідача: ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,),

про розірвання шлюбу,

-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, згідно якої просить:

- шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 31 липня 2004 року, відділом ДРАЦС Попаснянського управління юстиції Луганської області, актовий запис №68 - розірвати;

- після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_3;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.33).

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 31 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого відділом ДРАЦС Попаснянського управління юстиції Луганської області, актовий запис №68 (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи (а.с. 8).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дитини не має.

В порядку ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Причиною розпаду сім'ї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння та різних характерів, а тому наполягає на розірванні шлюбу і вважає, що їх сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відшкодування судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105,110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1), до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,), про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31 липня 2004 року відділом ДРАЦС Попаснянського управління юстиції Луганської області, актовий запис №68 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище: чоловіка ОСОБА_2, жінки ОСОБА_1Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збіру у розмірі 704,80 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук