Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В. П.

за участі секретарів Бодня Є.О. Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стянення заборгованості,

учасники справи:

представники позивача :ОСОБА_3;

відповідач ОСОБА_4;

представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № К2S4AU01170101, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 8 545, 41 доларів США із терміном повернення до 07.02.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачу, у зв'язку з чим виник борг у розмірі 22 849, 33 доларів США. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № К2S4AU01170101/01 від 20.02.2007 року, відповідно до умов якого відповідачка зобов"язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (штрафу, пені) у розмірі, у строки та у порядку, передбачених договором про надання кредиту. Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 849, 33 доларів США та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у змісті позовної заяви. Додатково пояснив, що відповідачі не виконують своїх зобов'язань передбачених кредитним договором та договором поруки.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що банком не вірно здійснено розрахунок заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у письмових заперечення на позовну заяву долучених до матеріалів справи. Крім того, просила застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стянення заборгованості.

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк » надати Дніпровському районному суді м. Києва для огляду договір поруки укладеного 20.02.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 за №К2S4AU0117010/01 та зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати Дніпровському районному суді м. Києва для огляду акт витребовування позивачем у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіля «DAEWOO», що був під заставою з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору № k2S4A001170101, укладеного 08.02.2017 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1,ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року зобов'язано позивача ПАТ «Приват Банк» м .Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50. надати на адресу суду : належним чином завірену копії кредитної справи з повною роздруківкою руху коштів по кредитному договорі № К2S4А001170101 укладеного 08.02.2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 та повідомити суд чи укладався між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитний договір № k2S4AU011700101.

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року призначено по даній справі судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам експертам КНДІСЕ (м.Київ, вул.Смоленська, 6).

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року поновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стянення заборгованості.

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року призначено по даній справі судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам експертам КНДІСЕ (м.Київ, вул.Смоленська, 6).

Ухвалю Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року поновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стянення заборгованості.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № К2S4AU01170101, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 8 545, 41 доларів США із терміном повернення до 07.02.2012 року.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов?язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, що внаслідок порушення умов договору в частині порядку та строків повернення позичених коштів у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість, сума якої станом на 27 квітня 2015 р. складає заборгованість за кредитом у розмірі 22 849,33 Доларів США.

На підтвердження даної суми заборгованості стороною позивача надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № К2S4AU01170101 від 08.02.2007 року.

Водночас представником відповідача ОСОБА_1 подана заява про застосування позовної давності, яку суд вважає обґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Доказів укладення сторонами договору про збільшення позовної давності суду не надано.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України при перегляді судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (постанови від 12 грудня 2012 р., 7 березня 2013 р., 19 березня 2014 р. (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 р. (№ 6-61цс14) та 3 червня 2015 р. (№ 6-31цс15).

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Отже з огляду на те, що відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати «позичальникові» кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 08.02.2007 року по 07.02.2012 року, суд вважає, що початковим моментом перебігу позовної давності у цьому спорі є 07.02.2012 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом через 3 роки від моменту виникнення права на позов, тобто з пропуском позовної давності.

На поважні причини пропуску позовної давності позивач не послався і жодних доказів не надав.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань між Банком та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № К2S4AU01170101/01 від 20.02.2007 року, відповідно до умов якого відповідачка зобов"язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (штрафу, пені) у розмірі, у строки та у порядку, передбачених договором про надання кредиту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до належного виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору чи виконанням Поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору.

Таким чином, відповідно до п. 1.1 кредитного договору передбачено кінцевий термін дії кредитного договору до 07.02.2012 року включно, а з позовом до поручителя позивач звернувся у травні 2015 року, тобто з пропуском встановленого ЦК України строку для пред'явлення вимоги до поручителя.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1990/1991/18-32 від 06.04.2018 року встановлено, що підпис, який міститься на другій сторінці договору поруки № К2S4AU01170101/01 від 20.02.2007 року укладений між поручителем ОСОБА_2 та кредитором ПАТ «Приватбанк» виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1,ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Питання, щодо стягнення судових витрат в межах даної цивільної справи було вирішено у відповідності до ст. ст. 139, 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 509, 525, 526, , 553, 554, 559, 611,612, 625, 530,1048, 1054-1055 ЦК України та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стянення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 8 жовтня 2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати4576 грн. витрати по сплаті за проведення експертизи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - АТ КБ «ПриватБанк» поштова адреса : м. Дніпропетровськ, пр - т Перемоги, буд.39, к.15

Відповідачі: ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1; ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1

Суддя