Справа №359/2468/17
Провадження №2/359/207/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» та Бориспільської міської ради про усунення перешкод у користуванні кімнатою у гуртожитку та встановлення порядку користування цим об'єктом нерухомого майна,

встановив:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та посилалась на те, що в жовтні 2002 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Під час шлюбу вони вселились з квартиру АДРЕСА_1. Ця квартира складається з двох житлових кімнат площею по 12,1 кв.м. та кухні площею 5,1 кв.м. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач почав застосовувати насильство до ОСОБА_2 та змінив замок у вхідних дверях. Позивач не може ввійти в квартиру та користуватись житлом. Тому ОСОБА_2 просила суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 в м. Борисполі та змінити договір найму житла шляхом встановлення такого порядку користування квартирою: у користування кожної сторони виділити по житловій кімнаті площею 12,1 кв.м., а кухню площею 5,1 кв.м. залишити в їх спільному користуванні.

В ході розгляду цивільної справи представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмета спору (а.с.79-81): просить зобов'язати відповідача не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_2 в м. Борисполі та визначити такий порядок користування житлом: у користування кожної сторони виділити по житловій кімнаті площею 12,1 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 жодного разу не з'явився у судові засідання. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.26-27, 30-31, 35-36, 44-45).

Представники КП «ЖРЕУ» та Бориспільської міської ради не з'явились у судове засідання та надіслали заяву про розгляд цивільної справи в їх відсутності (а.с.77, 92).

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 11 жовтня 2002 року сторони уклали шлюб. Це підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2002 року (а.с.8). На підставі ордеру (а.с.52) відповідач разом з його дружиною ОСОБА_2 вселився в кімнату АДРЕСА_2 в м. Борисполі. ОСОБА_3 набув статус наймача житла, а позивач - члена сім'ї наймача.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім 'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Згідно з ч.3 цієї ж статті якщо особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року (а.с.9) шлюб між сторонами був розірваний. Однак ця обставина не припинила право ОСОБА_3 на користування кімнатою АДРЕСА_2 в м. Борис-полі.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 почав застосовувати насильство до ОСОБА_2 Крім того, він замінив замок у вхідних дверях та відмовився передати їй ключі. Тому позивач об'єктивно не може ввійти в кімнату та користуватись житлом.

Аналіз цих обставин свідчить про те, що у такий спосіб порушується право ОСОБА_2 на користування кімнатою АДРЕСА_2 в м. Борисполі. Як вбачається з ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позивач має право на повагу до його житла.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права належить зобов'язати відповідача не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 в м. Борисполі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд вправі задовольнити вимоги члена сім 'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Встановлена, що спірне житло складається з двох житлових приміщень, одне з яких є прохідним. Ця обставина свідчить про те, що воно не є ізольованим та не може бути предметом договору найму житла. Виділення такого житлового приміщення у користування однієї зі сторін призведе до штучного погіршення житлових умов.

З огляду на це суд вважає, що підстави для зміни договору найму житла та поділу кімнати АДРЕСА_2 відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_2 належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №214 від 21 березня 2017 року (а.с.5). Однак пред'явлений позов задоволений частково.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 320 гривень (640 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» та Бориспільської міської ради про усунення перешкод у користуванні кімнатою у гуртожитку та встановлення порядку користування цим об'єктом нерухомого майна задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_2 в м. Борисполі.

У задоволенні позову в частині вимоги про встановлення порядку користування цим об'єктом нерухомого майна ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 320 гривень.

Повний текст рішення суду складений 10 грудня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець