Ухвала

Іменем України

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 182/4182/13-ц

провадження № 61-42701 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діє в інтересах позивачів, на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року про відмову в ухваленні додаткового рішення та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 до ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еліта», товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора» про виділення майнового паю членам майнової групи, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди та упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року позов задоволено частково, визнано недійсними зміни та доповнення до Статуту ТОВ «Аврора», в яких зазначено, що ТОВ «Аврора» є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства імені крейсера «Аврора» та приймає всі майнові права та обов'язки КСП імені крейсера «Аврора» в обсягах частини майна, що передається до товариства внаслідок реорганізації КСП імені крейсера «Аврора». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У грудні 2017 року представник ОСОБА_5, яка діє в інтересах всіх позивачів, звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року в складі судді Кобеляцької-Шаховал І. О., залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року в складі колегії суддів Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В., у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що викладені в даній заяві вимоги фактично порушують питання про зміну рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року по суті.

16 серпня 2018 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суди встановили, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_29 відхилено, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року залишено без змін.

04 травня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі та просила: скасувати рішення про визнання пайового майнового фонду КСП розміром у 21 000 000 грн, визнати його дійсну вартість в 45 650 000 грн; визнати недійсним списання майна КСП ім. Крейсера «Аврора», вартістю в 31 850 400,00 грн балансом ТОВ «Аврора» від 01 травня 2000 року; визнати недійсним посилання відповідачів на рішення загальних зборів КСП від 14 вересня 2002 року (протокол № 3); визнати, що уточнення пайового майнового фонду КСП ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району на нелегітимних зборах КСП ім. Крейсера «Аврора» 14 вересня 2002 року не відбулося; визнати ОСОБА_32 та ОСОБА_31 особами, які не мали повноважень розпоряджатись колективним майном КСП ім. Крейсера «Аврора» та підписувати будь-які документи щодо цього; вважати недійсними акти та інші документи, підписані псевдоуповноваженою ОСОБА_32; вимога № 10 втратила актуальність у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_29; повернути у власність КСП майно та активи, незаконно забрані в користування та привласнені товариствами ОСОБА_29, вартістю 52 000 000 грн; скасувати рішення зборів невизначеного «Майнового комплексу» від 21 червня 2008 року та 09 грудня 2009 року (протоколи № 12, 13), оскільки ці збори можуть підміняти загальні збори КСП; визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 29 грудня 2009 року про право власності на майновий пай КСП ім. Крейсера «Аврора», вартістю в 17 735 608,44 грн, незаконно видане головою Придніпровської сільської Ради ОСОБА_31 на ім'я ТОВ «Агро-Еліта».

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Указані вимоги є позовними вимогами в даній справі та були предметом судового розгляду. Суд першої інстанції на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи на підставі наданих доказів ухвалив судове рішення по суті цих вимог.

Матеріалами справи підвтерджується, що позивачі рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржували.

Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для відмови в ухваленні додаткового рішення, оскільки в даному випадку заява про ухвалення додаткового рішення зводиться до оскарження судового рішення по суті, а додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі в справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Підстави вважати, що суди при розгляді даної справи допустили порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, та ОСОБА_4 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат