Справа № 539/2966/18
Провадження № 2/539/1143/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря Гусак А.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просила: - шлюб між нею та відповідачем розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бородіна». В обгрунтування своїх вимог вказала, що 07.10.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, за час перебування в шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, причиною розірвання шлюбу є те, що ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та відновлювати їх немає. Крім цього, зазначила, що вони мають різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності та ведення спільного господарства, почуття любові та взаємоповаги втрачені, збереження сімї та примирення неможливе. Між ними досягнуто згоди щодо проживання доньки з нею.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.09.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2018 р. о 10:00 годині.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.10.2018 року о 08 год. 30 хв.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що з 2006 року з відповідачем разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, проти примирення категорично заперечувала, вважає відновлення шлюбних відносин неможливим. Судові витрати просила залишити за нею.

Відповідач у судовому засіданні факт окремого проживання з позивачем з 2006 року не заперечував, але пояснив, що на духовному рівні вони продовужють проживати однією сім'єю, з 2006 року позивач навідувалася до нього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2000 року сторони уклали шлюб, про що Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №18 та видано свідоцтво про одруження серії І-КЕ № 053693.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №099947.

Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України № 11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач та відповідач однією сімєю фактично не проживають з 2006 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час немає.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя.

Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст.ст. 259,263-265,273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.10.2000 року Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (прізвище до реєстрації шлюбу «Філоненко») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, запис № 18 - розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Бородіна».

На підставі ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Полтавської області безпосередньо або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1;

-відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя О.С. Алтухова