"21" листопада 2018 р.
Справа № 642/5593/18
Провадження № 2/642/1821/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Самотой М.Є.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 08 листопада 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1043, а також з урахуванням уточнень просила також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви до суду і до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що з 08 листопада 2014 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюбні стосунки було фактично припинені 12 червня 2016 року. Кожен з нас має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача в родині постійно виникали сварки через появу в його житті іншої жінки, свідком цих сврок була неповнолітня дитина, що негативно впливало на її психічний стан, та кожен раз спричиняло душевні страждання. З червня 2016 року сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини, відповідач забрав свої речі та пішов із сім'ї, самоусунувся від необхідності утримувати свою родину. Позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем ОСОБА_2 та збереження сім'ї є неможливим. Сторони шлюб розривають вперше. Майнового спору між сторонами не має. Позивач зазначила також, що між нею та відповідачем на момент предявлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися також з вимогою про стягнення аліментів на неповнолітню доньку та зазначила з цього приводу, що їй відомо, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний регулярний дохід. Крім того, зазначила, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Всупереч вимогам діючого законодавства відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутись також із вимогою про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 21 листопада 2018 року.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду надала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу без її участі (а.с. 21).

Відповідач у судове засідання також не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 9.).

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2014 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії I-ВЛ № 248509, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1043 (а.с. 6)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 394205, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 5).

Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Дитина залишається проживати з матір'ю.

За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати.

У відповідності до ст. 113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача «Янченко».

Стосовно вимоги про стягнення аліментів судом встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 394205, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 233 (а.с. 5).

З позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутні суперечки про місце проживання ОСОБА_3

Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст. 181, 183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальне становище позивача, яка на теперішній час не працює. Також судом враховане матеріальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 доходів щомісяця.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст.183 СК України).

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.

Визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів в розмірні 1/4 частини не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд кладе в основу рішення визнання позивачем позову в частині визначення розміру частки аліментів, які підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, приймаючи до уваги, що рішення винесене на користь позивача та з урахуванням того, що заявлено дві позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, від сплати за вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена, то суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати за вимогу про стягнення аліментів у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 206, 259, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Харків, вул. Беркоса, буд. 9/1 А, кв. 17) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 08 листопада 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1043.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Янченко».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 А, кв. 17) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розімірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 А, кв. 17) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2) у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя В.В. Вікторов