АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/349/18 Номер провадження 22-ц/786/2000/18Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача - адв. ОСОБА_3

представника відповідача - адв. ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи: Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс-Лайн", ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року призначено по вказаній справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. ОСОБА_7, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання обов'язку експерта.

На експертизу поставлено питання:

1.Чи маються в діях водія автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6, в даній дорожній обстановці, що мала місце 14.12.2016 року при зіткненні із автомобілем Хюндай Акцент днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням ДТП та наслідками ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів, які настали, та чи мав водій ОСОБА_6 можливість уникнути даного зіткнення?

2.Чи маються в діях водія автомобіля Хюндай Акцент днз НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, в даній дорожній обстановці, що мала місце 14.12.2016 року при зіткненні із автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням ДТП та наслідками ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів, які настали, та чи мав водій ОСОБА_5 можливість уникнути даного зіткнення?

3.Під дію яких дорожніх знаків, дорожньої розмітки тощо, потрапляв водій ОСОБА_5 14 грудня 2016 р., керуючи автомобілем Хюндай Акцент днз НОМЕР_2, рухаючись у м. Лубни по вул. Авангардній з боку проспекту Володимирського у напрямку вул. Олександрівської ?

4.Чи дійсно ці дорожні знаки, дорожня розмітка при русі у м. Лубни по вул. Авангардній з боку проспекту Володимирського у напрямку вул. Олександрівської вказували водію ОСОБА_5 про те, що він має перевагу в русі на перехресті вулиць ОСОБА_8 та Олександрівська по відношенню до автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, який наближався до вказаного перехрестя по вул. Олександрівській з боку ЗОШ №7, тобто зліва від автомобіля ОСОБА_5?

Оплату експертизи покладено на відповідача ОСОБА_5

Для проведення дослідження визначено надати експертам матеріали цивільної справи №539/349/18 та справи про адміністративне правопорушення №539/3864/16-п.

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

З цією ухвалою не погодився позивач ОСОБА_2, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що по суті експертиза призначена з метою встановлення наявності чи відсутності вини в ДТП відповідача ОСОБА_5, проте питання його вини вже вирішено постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2017 року.

Вказує, що судом не враховано прямі вказівки закону при постановленні оскаржуваної ухвали, оскільки, відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також, зауважує, що місцевий суд, при вирішенні питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди, не має повноважень для вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини в діях водія ОСОБА_6, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №166839 від 14.06.2016 року було складено лише щодо водія ОСОБА_5, який і допустив порушення пункту 12.1 ПДР, а щодо водія ОСОБА_6 протокол не складався.

Окрім того, апелянт вказував, що ОСОБА_5 в суді, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повністю визнав свою вину, з постановою погодився та не оскаржував її в апеляційному порядку.

У поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 прохав у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення він був введений в оману працівником поліції, який оформлював матеріали, та лише після закінчення строків на апеляційне оскарження відповідної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 розібрався в ситуації та зрозумів, що насправді винним у ДТП є водій ОСОБА_6, оскільки саме він рухався по другорядній дорозі.

Вважає, що дана експертиза неодмінно потрібна, зокрема, для вирішення питання про те, чи тільки відповідач ОСОБА_5 є винним у майновій шкоді, завданій позивачу, чи є ще хтось інший, винний у цій шкоді.

У судовому засіданні позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, ухвалу місцевого суду прохав залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У лютому 2018 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохав стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8: кошти в сумі 13378,55 грн. вартості матеріального збитку від ДТП, 650,00 грн. за виготовлення звіту з незалежної оцінки майна, 564,00 грн. витрат на діагностику та демонтаж пошкоджених деталей від ДТП, а всього 14592,55 грн.; кошти в сумі 5000,00 грн. в рахунок морального відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб, вирішити питання судових витрат (а.с.3-4).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання (а.с.15).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.04.2018 року залучено по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди в якості третіх осіб: Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс-Лайн", ОСОБА_9 (а.с.48).

12.07.2018 року відповідач ОСОБА_5 подав до місцевого суду клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої прохав доручити експерту Харківського НДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 ККУ за дачу завідомо неправильного висновку та відмову без поважних причин від виконання обов'язків експерта.

На вирішення експертизи прохав поставити такі питання: 1. Під дію яких дорожніх знаків, дорожньої розмітки тощо, потрапив водій ОСОБА_5 14.12.2016 року, керуючи автомобілем Хюндай Акцент днз НОМЕР_2, рухаючись у м. Лубни по вулиці Авангардна з боку проспекту Володимирського у напрямку вулиці Олександрівська? 2. Чи дійсно ці дорожні знаки, дорожня розмітка тощо при русі у місті Лубни по вулиці Авангардна з боку проспекту Володимирського у напрямку вулиці Олександрівська вказували водію ОСОБА_5 про те, що він має перевагу в русі на перехресті вулиць ОСОБА_8 та Олександрівська по відношенню до автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6, який наближався до вказаного перехрестя по вулиці Олександрівська з боку ЗОШ №7, тобто зліва від автомобіля ОСОБА_5? 3. Чи маються у діях водія ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному ДТП порушення вимог ПДР, які знаходяться у прямій залежності із виникненням ДТП, діями кого з водіїв можна було б запобігти даному ДТП? Оплата експертизи гарантувалась (а.с.88-89).

У подальшому, як зазначено вище, 16.07.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області постановлено оскаржувану ухвалу про призначення по даній справі експертизи (а.с.106-107).

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий суд виходив із того, що для вирішення питання чи маються в діях учасників ДТП невідповідності з вимогами ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з виникненням зіткнення автомобілів та інших питань щодо механізму виникнення ДТП потрібні спеціальні знання в області автотехніки, а тому суд вважав за необхідне призначити по справі судову автотехнічну експертизу.

Також, судом було зазначено, що постановою суду від 01.02.2017 року не вирішувалося питання щодо наявності чи відсутності в діях іншого учасника ДТП водія ОСОБА_6 порушень ПДР України, що перебувають у причинному зв'язку з ДТП і її наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу позивача, що настали, а тому вказана обставина входить до предмету доказування у даній справі.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст.103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно розділу ІІ пункту1.1 підпунктів 1.1.2, 1.1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5) основними завданнями автотехнічної експертизи є: установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди; установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями водія та ДТП.

Згідно п.1.3Науково-методичних рекомендацій у документі про призначення автотехнічної експертизи (залучення експерта) повинні бути зазначені дані про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події, з яких має виходити експерт при проведенні досліджень (вихідні дані).

При призначенні експертизи обставин ДТП необхідно, зокрема, вказувати: тип покриття дороги (асфальт, ґрунтова тощо), його стан (сухе, мокре, ожеледиця тощо), ширину проїзної частини, наявність і величину ухилів, наявність дорожніх знаків і розміток у районі ДТП, технічний стан ТЗ та його завантаженість; видимість і оглядовість дороги з місця водія, а в умовах обмеженої видимості - ще й видимість перешкоди; розташування ТЗ по ширині дороги, швидкість його руху (швидкість руху вказується, якщо немає сліду гальмування); момент виникнення небезпеки для руху; відстань, яку подолав пішохід з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту наїзду, швидкість руху пішохода або час його руху з моменту виникнення небезпеки до моменту наїзду; чи застосовував водій термінове гальмування і якщо застосовував, то яка довжина сліду гальмування до задніх коліс автомобіля (якщо сліди розташовані на ділянках дороги з різним покриттям, наприклад на проїзній частині й узбіччі, потрібно зазначити довжину сліду окремо на кожній з ділянок); місце наїзду відносно слідів гальмування (яку відстань пройшов ТЗ у стані гальмування до наїзду чи після наїзду на пішохода; якою частиною ТЗ контактував з пішоходом або якими частинами зіткнулись транспортні засоби; якщо ТЗ після залишення сліду гальмування до його остаточної зупинки рухався накатом, то яку відстань він пройшов у цьому стані).

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_2 неправомірними діями ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної події, що мала місце 14.12.2016 року у м. Лубни між водіями ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року, ОСОБА_5 14.12.2016 року о 19-35 год. в м. Лубни на перехресті вул. ОСОБА_8 - ОСОБА_10, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження (а.с.76-81).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, як убачається з постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2017 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 на підстав ст.124 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

В даній постанові зазначено, що своїми діями ОСОБА_5 скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, тобто встановлено вину відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.12.2016 року.

Проте, як убачається, з матеріалів даної справи та матеріалів по справі про адміністративне правопорушення №539/3864/16-ц, жодних висновків про наявність чи відсутність вини в діях іншого учасника ДПТ, що сталось 14.12.2016 року, а саме ОСОБА_6 надано не було, а тому, з урахуванням положень ст.82 ЦПК України, вказані обставини можуть були предметом доказування у даній справи про правові наслідки спричиненого ДТП.

При цьому, питання, постановлені на вирішення експерту оскаржуваною ухвалою, стосуються саме вирішення питання про наявність чи відсутність вини в діях іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_6, що, в свою чергу, за відсутності постанови суду про притягнення його як винної особи до адміністративної відповідальності, може бути об'єктом доказування у цивільній справі, де вирішується витання про правові наслідки для особи, винної у ДТП, а тому колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що по суті експертиза призначена з метою встановлення наявності чи відсутності в ДТП вини відповідача ОСОБА_5, проте питання його вини вже вирішено постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.02.2017 року, а тому такі питання з урахуванням положень ч.6 ст.82 ЦПК України, не потребують доказування у даній справі, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки питання, що поставлені на вирішення експерта, стосуються встановлення факту наявності чи відсутності вини в діях іншого учасника ДТП, а саме водія ОСОБА_6

Твердження апелянта стосовно того, що ОСОБА_5 в суді, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повністю визнав свою вину, з постановою погодився та не оскаржував її в апеляційному порядку, не може бути підставою для скасування правильної по суті ухвали місцевого суду, оскільки, як убачається з пояснень відповідача, відібраних при складані протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року, свою вину ОСОБА_5 визнавав частково, оскільки інша дорога, по якій рухався автомобіль Шевролет, виявилась головною. Проте, як зазначено апелянтом, в подальшому ним було виявлено, що дорога, по якій рухався автомобіль Шевролет не була головною, а тому правила дорожнього руху, на його думку, ним порушено не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують та не ґрунтуються на нормах права, а тому судом до уваги не приймаються.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ В.М. Триголов

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун