Справа № 548/900/18
Провадження № 2/548/433/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Листопад В.Л.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи його тим, що 27 червня 2012 року вона, ОСОБА_1, вступила до шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, що був зареєстрований відділом ДРАЦСу Хорольського РУЮ Полтавської області, актовий запис за № 47, що доводиться копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1.

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей: Серія НОМЕР_2 та Серія НОМЕР_3

Починаючи з жовтня 2013 року, позивач разом із синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вимушена переїхати проживати до своєї матері до села Штомпелівка Хорольського району Полтавської області.

На даний час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки змушена самостійно матеріально забезпечувати нормальний фізичний та духовний розвиток двох дітей, тоді як їх батько - відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Угоди про добровільну сплату аліментів на дітей між сторонами не досягнуто.

Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду з даною позовною заявою, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому роз»яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом строку, встановленого судом, відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надав, і станом на 09.08.2018 року жодних заяв (клопотань) на адресу суду від нього не надходило.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст.279ЦПКУкраїни суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст.121СК України права та обов»язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком вказаних малолітніх дітей, що доводиться копіями свідоцтв про їх народження, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу, отже стягнення з відповідача слід проводитив розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 14.05.2018року

Відповідно до ст.430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.180-182,183СК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,- задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_1, місце роботи невідоме, аліменти на утримання двох малолітніх дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 14.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь їх матері, ОСОБА_1.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_1, місце роботи невідоме на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 17.08.2018 року.

Суддя : Н.С.Миркушіна