Справа № 758/4271/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., заявника ОСОБА_1., представника заявника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник), звернулась до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення.

Вимоги своєї заяви обґрунтовувала тим, що заявник 11.03.1995 р. уклала шлюб з громадянином ОСОБА_3. В період з 1995 р. по 2000 р. останні проживали окремо від інших родичів, приблизно з 2000 р. заявник проживала однією сім'єю зі своїм чоловіком та його матір'ю ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_3 помер та в подальшому остання почала піклуватися матір'ю останнього ОСОБА_4, оскільки в неї не залишилося прямих родичів та проживати з останньою однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, якій на праві власності належить Ѕ кв. АДРЕСА_1, а відтак, заявнику необхідно встановити факт проживання з ОСОБА_4 для спадкування майна неохоплене заповітом, у зв'язку із чим, заявник звернулася із вищевказаною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник та її представник свою заяву про встановлення факту підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Додатково надали пояснення по суті поданої заяви.

До початку судового засідання від заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, з посиланням щодо прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вважає за можливе справу слухати без участі заінтересованих осіб на підставі наявних матеріалів, яких зібрано достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.03.1995 р. між заявником та ОСОБА_3, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_1), про що зроблено відповідний актовий запис № 425 (а.с. 8). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_2), виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 11314 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 заявник вступила в спадщину за законом та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом за реєстровий № 2-50 набула права власності на Ѕ кв. АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва 11.12.2006 р., згідно з розпорядженням (наказом) № 1181 від 11.12.2006 р., зареєстрованого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 31.07.2007 р. у реєстрову книгу за № 1983 (а.с. 27-28).

Судом встановлено, що з 2000 р. у період перебування в шлюбі з громадянином ОСОБА_3 заявник проживала однією сім'єю з матір'ю останнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті чоловіка заявника, остання проживала з його матір'ю однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, заявник забезпечувала останню усім необхідним, у тому числі ліками, оплачувала комунальні послуги та брала на себе витрати пов'язані з побутом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_3), виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 17193 (а.с. 9).

Обставини спільного проживання однією сім'єю заявника та ОСОБА_4 з 2000 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4).

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала що є сусідкою заявника, з померлою ОСОБА_4 свідок познайомилася в кінці 90-х років та перебувала з нею в добросусідських відносинах. Вказала, що заявник з 2000 р. разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та після його смерті проживала разом та піклувалася про ОСОБА_4, після того, як остання померла, займалася її похованням.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що є також сусідкою заявника, з померлою ОСОБА_4 свідок була знайома, як з сусідкою по будинку та перебувала з нею в добросусідських відносинах. Вказала, що заявник приблизно з 2000 р. та по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1. На запитання представника заявника свідок показала, що у вищезгаданій квартирі проживали заявник, її чоловік ОСОБА_3 та матір останнього ОСОБА_4, після смерті чоловіка заявника, остання залишилася проживати з його матір'ю, на запитання представника заявника, свідок також показала, що у померлої ОСОБА_4 інших дітей, крім ОСОБА_3 не було.

А відтак, наведені вище обставини підтверджують факт проживання однією сім'єю заявника зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 2000 р. по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, в матеріалах справи наявні копії чеків на оплату житлово-комунальних послуг кв. АДРЕСА_1 (а.с. 11-22).

Факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_4), 13.11.1979 р., про що зроблено відповідний актовий запис № 1769 (а.с. 6).

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим наданим доказам.

Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом - СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя.

За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї.

Судом встановлено, що заявник та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, наведене свідчить, що з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 між заявником та ОСОБА_4 склалися відносини, що притаманні сім'ї. За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з 2000 року до моменту смерті останньої.

Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з 2000 р. до моменту смерті останньої - має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті ОСОБА_4

Одночасно, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви в частині встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та ОСОБА_4 у період з 2000 р. до моменту смерті останньої, згідно з ч. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року. За вказаних обставин випливає, що до відносин, які виникли до 1 січня 2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України, яким не передбачено можливість визнання факту спільного проживання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи Прикінцеві положення СК України щодо набрання чинності з 01.01.2004 р. та доведеність юридичного факту, що має значення, а саме, факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю у період з 01.01.2004 р. по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 4, СК України, ст. 1264 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., ст. ст. 81, 234, 293, 294, 315 - 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити частково;

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 однією сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 січня 2004 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2;

В іншій частині в задоволенні вимог заяви - відмовити;

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк