АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2246/18 Номер провадження 22-ц/786/2023/18Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу у м. Полтаві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Самсонової О.А. у м. Полтаві, із складанням повного тексту рішення 26 червня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом. Зазначав, між Банком та ОСОБА_2 26 листопада 2007 року укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням договору утворилась заборгованість у розмірі 15418,03 грн., що складається з 410,81 грн. - заборгованості за кредитом, 9625,40 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 4409,53 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 722,29 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 листопада 2007 року б/н у розмірі 660,81 грн., на відшкодування понесених судових витрат 75,77 грн., а всього стягнуто 736,58 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення відсотків, пені скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

З розрахунку позивача вбачається, що станом на 31 березня 2018 року заборгованість за кредитним договором складає 15418,03 грн., з яких 410,81 грн. - заборгованості за кредитом, 9625,40 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 4409,53 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 722,29 грн. - штраф (процентна складова).

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції витребував у позивача відомості про строк дії картки, виданої відповідачу, однак витребувана інформація банком надана не була.

За відсутності даних щодо терміну дії картки, районний суд частково задовольнив позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість по кредиту у розмірі 410,81 грн. та штраф у розмірі 250,00 грн.

Однак, колегія суддів в повній мірі не може погодитись з таким висновком суду.

Апеляційним судом у позивача витребувана інформація щодо терміну дії картки, отриманої відповідачем, який визначено по жовтень 2011р. включно ( а.с.72-73).

Отже, виходячи з зазначених відомостей, на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по процентах за користування кредитом станом на зазначений період в розмірі 267,54грн.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов'язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов'язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Позивач обов'язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Остання зобов'язалась за договором повертати кредит з процентами періодичними щомісячними платежами до жовтня 2011 року включно.

Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відтак, у межах строку кредитування до жовтня 2011 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця.

Отже, припис абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

До такого висновку дійшла ОСОБА_4 Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Таким чином, з відповідача слід стягнути суму 267,54грн. відсотки за користування кредитними коштами в межах строку дії кредитної картки.

Рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог в цій частині.

Відносно вимог апеляційної скарги щодо стягнення пені, то вони не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні цих вимог вірно зазначив, що суму, розраховану позивачем у розмірі 4409,53 грн., як заборгованість за пенею та комісією, не можливо розмежувати. Тим більше, що в розрахунку заборгованості в підсумку представник Приватбанку вказану суму вказує, як нараховану комісію, а не пеню ( зворот а.с.7).

За таких обставин відсутні підстави для скасування рішення районного суду в цій частині.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення вимог банку, з ОСОБА_2 підлягає стягненню 83,7 грн. у відшкодування понесених витрат банку по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.2 ч.1, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 червня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, ухваливши в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 267,54грн. відсотків за користування кредитними коштами та 83,7 грн. у відшкодування понесених витрат банку по сплаті судового збору.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1