Справа № 743/286/18
Провадження № 2/743/188/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

учасники справи позивачка ОСОБА_1,

відповідачка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про зміну порядку та способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

16 березня 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.10.2011 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши їх розмір до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на її утриманні;

- за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.11.2011 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- згідно із Законом України від 17 травня 2017 р. № 23037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесені зміни до ст. 182, 183 СК України та передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- розмір стягнутих аліментів не є достатнім для утримання дитини, оскільки не відповідає чинному законодавству;

- вона перебуває у "декретній відпустці", а відповідач працює.

В судовому засіданні:

- ОСОБА_1 позов підтримала, з підстав зазначених в позові. Наголосила, що вона утримує їхнього спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а аліменти, які стягуються за судовим наказом з відповідача не відповідають чинному законодавству, яким збільшено мінімальний розмір аліментів. Вказує, що являється вчителем в Тарасошевченківській ЗОШ, але перебуває у "декретній відпустці", заміжня з ОСОБА_4, разом з останнім утримують спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- ОСОБА_2 просив в позові відмовити, так як він проживає без шлюбу з ОСОБА_6, разом утримують спільну дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дитину останньої, вони працюють в Любецькому психоневрологічному інтернаті, де отримують мінімальну заробітну плату, з його заробітної плати стягуються аліменти, що свідчить про те, що збільшення розміру аліментів до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) поставить його сім'ю ще в більш скрутне матеріальне становище.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та МАРТИНЕНКО (до шлюбу Богуш) О.М.:

- перебували у шлюбі, зареєстрованому 10.08.2008 р. виконавчим комітетом Любецької селищної ради Ріпкинського району (актовий запис № 5), який був розірваний рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.09.2011 року, яке набрало чинності 30.09.2011 року;

- являються батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження останнього (Серія 1-ЕЛ № 070393), який проживає з матір'ю, що вбачається з довідки виконавчого комітету Тарасо-Шевченківської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ід 26.02.2018 року № 93.

Судом встановлено, що:

- судовим наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 листопада 2011 року (справа № 2518/2-н-101/11), який набрав чинності 16.12.2011 р., з ОСОБА_2 на користь БОГУШ (після шлюбу МАРТИНЕНКО) О.М. стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.10.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття;

- ОСОБА_1 працює вчителем в Тарасошевченківській ЗОШ, де заробітну плату не отримує; знаходиться на обліку в УСЗН Ріпкинської РДА та щомісячно отримує по 860 грн. одноразової допомоги при народженні дитини; заміжня з ОСОБА_4; разом з останнім утримують спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- ОСОБА_2 працює медичною сестрою в Любецькому психоневрологічному інтернаті, де отримує заробітну плату, розмір, якої з лютого по липень 2018 р. склав 32 510 грн. 93 коп., з яких утримано 3 373 грн. 20 коп. аліментів; проживає без шлюбу з ОСОБА_6, що стверджується довідкою виконавчого комітету Великозліївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 09.08.2018 р. № 488; разом утримують спільну дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оцінка суду.

Поняття зміна, за рішенням суду, способу стягнення аліментів та розмір аліментів не є тотожними.

Сімейний кодекс України не передбачає, що законодавчі зміни є підставою для збільшення розміру аліментів.

З прийняттям Верховною Радою України Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», запроваджено правовий механізм зміни, за рішення суду, способу стягнення аліментів попередньо, визначений рішенням суду.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» можливість стягнення аліментів у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено в статті 184 СК України "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі", а до того СК України не передбачав можливість стягнення аліментів, за судовим наказом, це було передбачено у Розділі ІІ "Наказне провадження" діючої на той час редакції ЦПК України.

Виходячи з правового аналізу ст.ст. 181, 192 СК України, суд вважає, що в ситуації коли розмір аліментів, визначений за судовим наказом у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а позивач просить стягувати аліменти у частці від доходу можливо не збільшення розміру аліментів, а зміна способу стягнення аліментів.

Враховуючи підтверджене належними доказами матеріальне становище ОСОБА_2, який працює та отримує заробітну плату в Любецькому психоневрологічному інтернаті; наявність у останнього іншого утриманця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, враховуючи підтверджене належними доказами матеріальне становище ОСОБА_1, яка працює в Тарасошевченківській ЗОШ, де заробітну плату не отримує та знаходиться на обліку в УСЗН Ріпкинської РДА та щомісячно отримує по 860 грн. одноразової допомоги при народженні дитини; наявність у останньої іншого утриманця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зважаючи: на відсутність доказів про доходи ОСОБА_6 ("цивільної" дружини ОСОБА_2О.) та ОСОБА_4 (чоловіка ОСОБА_1М.); на відсутність доказів про стан здоров'я позивачки, відповідача, їх спільної дитини, та їхніх дітей від інших шлюбів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються, на підставі судового наказу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 листопада 2011 року (справа № 2518/2-н-101/11) та стягувати з ОСОБА_2 на користь МАРТИНЕНКО (до шлюбу Богуш) О.М. аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття, а не збільшувати розмір аліментів, визначений судовим наказом.

Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави 528 грн. 60 коп. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються, на підставі судового наказу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 листопада 2011 року (справа № 2518/2-н-101/11) та стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь МАРТИНЕНКО (до шлюбу Богуш) ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: с.Т.Шевченка Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тарасевича, 9) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання вказаним рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) в дохід держави судовий збір в розмірі 528 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та підписано

17 серпня 2018 року.