АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1464/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 31 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів: Новікова О.М., Бондаренка С.І., Сіренка Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2018 року у складі судді Кондрацької Н.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Черкасиавтотранс», Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів у зв'язку з тим, що відповідно до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017 року гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у тому, що 18 лютого 2017 року, близько 14-ї години, він, керуючи маршрутним автобусом ПАЗ 4334 д.н.з. НОМЕР_1 пасажирського перевізника ПрАТ «Черкеасиавтотранс» на перехресті вулиць Іллєнка та Благовісної в м. Черкаси, порушив вимоги п.п. 2.3.б, 16.2, 18.1 «Правил дорожнього руху України» та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді травми верхньої лівої кінцівки з переломом променевої кістки, забоїв та саден обох ліктьових суглобів.

Обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно позивача, встановлені судом і не підлягають повторному доказуванню. Цивільний позов ОСОБА_5, заявлений у кримінальному провадженні, судом залишено без розгляду.

На час вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 працював водієм в ПАТ «Черкасиавтотранс», що є власником транспортного засобу, на якому вчинено ДТП.

У своєму позові, поданому в порядку цивільного судочинства, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_4, ПрАТ «Черкасиавтотранс» та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 31 711 грн. 67 коп., яка складається з: 510 грн. 67 коп. - витрат на лікування, 24 999 грн. 00 коп. - вартості розбитого в результаті ДТП мобільного телефону, 5 825 грн. 00 коп. - вартості знищеного в результаті ДТП жорсткого диску та 377 грн. 00 коп. оплати послуг чищення куртки.

Також позивач просив стягнути з відповідачів заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Черкасиавтотранс» на користь позивача 510 грн. 67 коп. понесених матеріальних витрат на придбання лікарських засобів, та 1 974 грн. 47 коп. заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача 25 грн. 53 коп. моральної шкоди.

В решті позовних вимог в задоволенні відмовлено у зв'язку з недоведеністю.

Стосовно розміру моральної шкоди ( 2 000 грн.) суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням ступені вини відповідача.

Вказане рішення ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги повторюють твердження позовної заяви. Апелянт зазначив, що суд належним чином не обґрунтував задоволення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Ця сума явно не відповідає отриманим ним в результаті ДТП моральним стражданням. Також ОСОБА_3 звертає увагу на неправомірно стягнуту з нього суму судового збору у розмірі 640 грн.

Посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На апеляційну скаргу генеральний директор ПрАТ «Черкасиавтотранс» ОСОБА_6 подав відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Так, з матеріалів справи встановлено такі обставини.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017 року, який набрав законної сили 17 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вказаним вироком визнано ОСОБА_4 винним у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з ПрАТ «Черкасиавтотранс» на момент вчинення ДТП, належність на праві власності ПрАТ «Черкасиавтотранс» транспортного засобу, яким скоєно ДТП, а також факт страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» визнаються учасниками справи, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Також це підтверджується висновками, викладеними у вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2017 року.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз'яснено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

При розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Крім того, аналіз норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Такі висновки узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108 цс13.

Рішення районного суду в частині стягнення з ПрАТ «Черкасиавтотранс» 510 грн. 67 коп. понесених матеріальних витрат на придбання лікарських засобів ніким не оскаржується, як і не оскаржується стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача 25 грн. 53 коп. моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про те, що заподіяння позивачу матеріальної шкоди пошкодженням його мобільного телефону, жорсткого диску та вартості чистки куртки не доведено останнім належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується розміру стягнутої судом моральної шкоди, то колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1, 3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних і душевних), яких зазнав позивач у зв'язку з тривалим розладом здоров'я, визначений судом першої інстанції розмір матеріальної шкоди у 2 000 грн. є заниженим і вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_3 загальну суму матеріальної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Отже, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню із ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» становить 510,67 грн. * 5% = 25 грн. 53 коп.

В цій частині колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, розмір моральної шкоди, який слід стягнути з ПрАТ «Черкасиавтотранс», становить 4 974 грн. 47 коп. ( 5 000 грн. 00 коп. - 25 грн. 53 коп.).

У зв'язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПрАТ «Черкасиавтотранс», а саме збільшенню з 1 974 грн. 47 коп. до 4 974 грн. 47 коп.

З приводу доводів апеляційної скарги стосовно неправомірності залишення позовної заяви без руху для сплати позивачем судового збору колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2017 року позивачем було сплачено 640 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи суть позовних вимог ОСОБА_3, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу право на звернення з заявою до суду першої інстанції про повернення надміру сплаченого судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПрАТ «Черкасиавтотранс».

Інші доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, зважаючи на часткове задоволення позовної заяви та апеляційної скарги, з ПрАТ «Черкасиавтотранс» на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 107 грн. 90 коп., виходячи з розрахунку (640,00 грн. судовий збір за позов + 640,00 грн. * 150 % судовий збір за апеляційну скаргу) * (5 510,67 грн. розмір задоволених вимог : 81711,67 грн. розмір заявлених вимог * 100).

Керуючись ст.ст. 35, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2018 року - змінити в частині стягнення моральної шкоди з Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс» на користь ОСОБА_3, збільшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 4 974 грн. 47 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкасиавтотранс» на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 90 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді