_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7523/16-ц
Провадження № 2/520/3321/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участі: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, та який діє на представництво позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_6, про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, який 17.11.2016 року уточнив та просить зобов'язати ОСОБА_2 забрати /зняти/ свою тумбу від газової плити позивача на кухні та не перешкоджати позивачу користуватися його приватною власністю, а також не перешкоджати встановленню умивальника. При цьому позивач посилається на те, що йому належить житлова кімната площею 13,7 кв.м. у жилому блоці секції гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, та він є власником 186/1000 частин вказаної квартири. Позивач зазначає, що на кухні, яка знаходиться в загальному користуванні з відповідачем та третьої особою, він встановив газову плиту та не може встановити умивальник, оскільки відповідач ОСОБА_2 навмисно біля його плити встановив невеличку тумбу, чим порушує права відповідача.

Ухвалою від 06.07.2016 року провадження у справі відкрито.

18.11.2016 року відповідач ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, який в подальшому уточнили та просять усунути перешкоди у здійсненні позивачами за зустрічним позовом права власності шляхом визначення у натурі порядку користування кухнею, яка знаходиться у квартирі комунального користування АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн., та судові витрати. При цьому позивачі посилаються на те, що на власні речі позивача, а саме на плиту та умивальник ніхто не посягає, однак позивач за первісним позовом порушує права відповідачів, оскільки він свої власні речі встановив не в межах належної йому частки у приміщенні кухні, а саме на площі 1,84 кв.м. Позивачі за зустрічним позовом стверджують, що ОСОБА_1 безпідставно посягає на їх власність та завдав їм моральної шкоди, втягнувши в судові тяжби.

Ухвалою суду від 18.11.2016 року прийнято зустрічний позов та об'єднано в одне провадження із первісним.

В ході судового розгляду справи були розглянуті клопотання щодо витребування доказів та призначення судової будівельно-технічної експертизи.

В ході судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримували. До судового засідання 04.10.2018 року представник ОСОБА_8 не з'явився, позивач ОСОБА_1 подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою його адвоката, однак на підтвердження викладеного будь-яких доказів суду не надав. Враховуючи, що дана цивільна справа перебуває в провадженні суду з 2016 року, та що в судовому засіданні 07.05.2018 року представник позивача заявив про наміри уточнювати позовні вимоги, однак дотепер, понад 4 місяці, ніяких заяв до канцелярії суду не надав, суд розцінює неявку представника позивача ОСОБА_8 без поважних причин, а клопотання позивача ОСОБА_1 як безпідставне та спрямоване на затягування розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим продовжити судовий розгляд справи за присутності позивача ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який діє на представництво позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити, зустрічні позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6 17.10.2016 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому третя особа вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі. В подальшому в ході судового розгляду справи третя особа ОСОБА_6 пояснила, що не згодна з зустрічним позовом, та погодилась на проведення експертизи. До судового засідання 04.10.2018 року третя особа ОСОБА_6 не з'явилась, повідомлена належним чином.

В ході судового розгляду справи третя особа ОСОБА_7 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримав, а також підтримав клопотання про призначення експертизи, до судового засідання 04.10.2018 року не з'явився, повідомлявся належним чином.

Вислухавши учасників справи, які з'явились до суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 186/1000 частин квартири у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та складає 18,86 кв.м. загальною площі квартини 2, про що суду надано Свідоцтво про право власності на житло, видане 22.08.2014 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради /а.с.10/.

Листом КП «Міське агентство з приватизції житла» від 07.11.2016 року №1442/01.03 позивача повідомлено, що розрахунок площ місць загального користування ОСОБА_1 становить: коридор - 2,67 кв.м., душ - 0,22 кв.м., туалет - 0,17 кв.м., кухня - 1,84 кв.м., вбудована шафа - 0,26 кв.м. /а.с.60/.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим 16.01.2014 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради, 295/1000 частин квартири у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частках. 295/1000 частин складає 30,00 кв.м. загальної площі квартири 2 /а.с.66/.

Іншими співвласниками квартири АДРЕСА_3 є треті особи по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, та до яких сторони у справі також не пред'являють позовних вимог.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 тривалий час існує спір з приводу користування приміщенням кухні, зокрема щодо розташування у приміщенні кухні кухонних та побутових приладів, а також користування цими приладами. З цього приводу рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.12.2015 року у справі №520/3437/15-ц було зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні вмивальником та газовою плитою у приміщенні кухні спірної квартири.

З листа Київського відділу ДВС м. Одеси від 04.10.2016 року №12830 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2, якою боржник визнав та зобов'язався не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні вмивальником та газовою плитою у приміщенні спірної кухні, 10.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження /а.с.47/. В подальшому з цього приводу ОСОБА_1 звертався зі скаргами на бездіяльність державних виконавців /а.с.41-42/.

Судом досліджено Висновок №0130 судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.02.2018 року Одеською філією Київської незалежної судово-експертної установи /а.с.137-164/, з якого вбачається, що розділити кухню «13» пл. 9,9 кв.м. комунальної квартири АДРЕСА_4 - відповідно до ідеальних часток співвласників - неможливо. Якщо кожному співвласнику виділити ідеально належну площу, то доступ до цієї площі буде відсутній. Також судовий експерт зазначає, що можливо встановити порядок користування кухнею в відповідності до ідеальних часток кожного співвласника. При цьому, пропонована площа буде складатись з двох складових: робочої зони особистого користування та частки в площі загального користування.

Фактичне користування кухнею «13» площею 9,9 кв.м. комунальної квартири АДРЕСА_3 відповідає ідеальним часткам співвласників. Фактичне користування кухнею між співвласниками квартири комунального користування за адресою: АДРЕСА_2, не відповідає їх ідеальним часткам тільки по площі робочих зон.

По існуючому порядку користування у співвласників в особистому користуванні знаходиться наступна площа робочих зон в кухні:

1)± 0,75 кв.м. у ОСОБА_1 з ідеальною часткою 186/1000, що менше на ± 0,35кв.м.(1,10-0,75);

2)± 1,03 кв.м. у ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ідеальною часткою 295/1000, що менше на ± 0,71кв.м.(1,74-1,03);

3)± 1,3 м у ОСОБА_7 з ідеальною часткою 302/1000, що менше на ± 0,48 кв.м.(1,78-1,3);

4)± 1,49 м у ОСОБА_6 з ідеальною часткою 217/1000, що більше на ± 0,21 кв.м. (1,49-1,28).

Тобто, з наданого висновку вбачається, що більшою площею, ніж належна їй ідеальна частка, користується лише третя особа ОСОБА_6, сторони ж по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично користуються площею спільної кухні в межах їх ідеальних часток.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 наголошує на тому, що відповідач ОСОБА_2 навмисно перешкоджає позивачу користуватися його приватною власністю - газовою плитою, повісивши невелику тумбу в притик до газової плити, однак на підтвердження заявлених вимог належних та допустимих доказів в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України суду не надано. Так, стороною позивача надані фото таблиці, з яких вбачається, що біля газової плити встановлена навісна тумба, проте яким самим чином вона перешкоджає позивачу користуватись плитою позивачем не зазначено. Крім того, суд зазначає, що кухня є приміщенням спільного користування, договору щодо порядку користування між співвласниками не укладено, відповідно до висновку експертизи фактичне користування кухнею відповідає ідеальним часткам співвласників, в зв'язку з чим доводи сторони позивача, що місце, зайняте тумбою, повинно бути в його користуванні, нічим не підтверджені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність порушення прав позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 шляхом встановлення зазначеної тумби є недоведеною, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

В своїх зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на те, що для вирішення наявного спору необхідно визначити в натурі порядок користування кухнею.

З висновку №0130 судової будівельно-технічної експертизи, складений 28.02.2018 року Одеською філією Київської незалежної судово-експертної установи вбачається, що судовим експертом розроблені два варіанти порядку користування кухнею, обидва з яких передбачають перепланування ділянки кухні, що знаходиться в користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Сторона позивачів за зустрічними вимогами просить обрати другий варіант порядку користування кухнею, як більш оптимальний до їх вимог.

З урахуванням того, що процесуальний статус співвласника ОСОБА_6 визначено позивачами за зустрічним позовом: як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а не як відповідач, суд не може ухвалити рішення про встановлення порядку користування кухнею, оскільки зазначені варіанти, як перший так і другий, передбачають зобов'язання третьої особи ОСОБА_6 вчинити певні дії по переплануванню ділянки кухні, що знаходиться в її користуванні. При цьому, в ході судового розгляду справи, як до призначення експертизи, так і після її проведення, судом з'ясовувалась думка позивача за первісним позовом ОСОБА_1 щодо можливості вирішеннґ спору мирним шляхом через залучення співвласника ОСОБА_6 до вирішення спору між всіма користувачами кухнею. Однак, позивач ОСОБА_1 виказав тільки претензії до відповідача ОСОБА_2, та в подальшому своєї думки так і не змінив.

Суд зазначає, що сторона позивачів за зустрічним позовом після ознайомлення з висновками експертизи також не змінила своїх вимог щодо кола відповідачів.

За таких обставин позовні вимоги за зустрічним позовом щодо встановлення порядку користування кухнею задоволенню не підлягають.

На підтвердження вимог щодо відшкодування моральної шкоди стороною позивачів за зустрічним позовом суду надано медичні документи, що характеризують стан здоров'я ОСОБА_4 та довідку про інвалідність ОСОБА_2 Однак причинно-наслідковий зв'язок між наявністю давнього невирішеного спору та погіршенням здоров'я стороною позивачів за зустрічним позовом не доведений, в зв'язку з чим вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача як первісного, так і позивачів за зустрічним позовом, не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), ОСОБА_5 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5) до ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), третя особа на стороні позивача - ОСОБА_7 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_6 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_5), про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 12.10.2018 року.

Суддя Васильків О. В.