Провадження № 2/752/1564/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

у липні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 28 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредит з кнцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 30.06.2017 р. складає 33 517 грн. 55 коп. та включає: заборгованість за кредитом в сумі 2 890 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 25 455 грн. 29 коп.; заборгованість за пенею в сумі 3 100 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1 572 грн. 26 коп.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 25)

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, зазначивши, що згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач отримала кредитні карти № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, остання з яких має термін дії до останнього дня місяця. Згідно виписки з карткового рахунку відповідачу уло встановлено кредитний ліміт та вона користувалася грошима, отримавши кредитну картку "Універсальна". ОСОБА_1 частково спачувала заборгованість за договором та продавжувала користуватися кредитними коштами. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача з баланс станом на ату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням сум на балансі рахунку після проведеної операції). 05 грудня 2014 року ОСОБА_1 здійснила поповнення карти на суму 520 грн., а тому відбулося переривання строку позовної давності у зв"язку із діями клієнта, що були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що з 17 липня 2008 року відповідач систематично здійснювала погашення кредиту у розмірі 700 грн., 400 грн., 300 грн., 200 грн. щомісяця. Однак сума боргу не змешувалася, а навпаки збільшувалася. Наприкінці 2013 р. відповідачка сплатила борг в сумі 2 700 грн. (200 грн., 200 грн. та 2 300 грн.) Крім того, 06.11.2013 р. відповідач сплатила 1 000 грн., 13.12.2013 р. - 3000 грн. та 30.12.2013 р. - 2 000 грн. З цього часу жодних платежів до Приватбанку відповідачка не сплачувала та вважає, що повністю сплатила борг перед позивачем.

На думку представника відповідача, у липні 2017 року позивач звернувся у суд з даним позовом зі спливом строку позовної давності.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2008 року ОСОБА_1 складена та підписана заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна». Своїм підписом у заяві ОСОБА_1, що ознайомлена і згода з Умовами і правилами надання банківських послу, а також Тарифами банку. Вона надала згоду, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта Умовами і правилами надання банківських послуг, також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. (а.с. 6, 115).

Відповідно до укладеного договору від 28 травня 2008 р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивачем надана копія анкети - заяви від 280.2008 р., в якій зазначені персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети - заявки вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна Gold 55 днів" та особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що ця заява разом із пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

В довідці ПАТ "Приватбанк" про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Gold 55 днів» вказано тип картки, базову процентну ставку, строк погашення заборгованості та розмір щомісячних платежів, розмір комісії та санкцій. В даній довідці ОСОБА_1 поставила підпис про ознайомлення з фінансовими умовам надання вказаної кредитки та приблизним розрахунком суми плати за використання кредитних коштів.

Також ПАТ КБ «ПриватБанк» також надав суду виписку з відкритого на ім'я ОСОБА_1 рахунку, з якого вбачається, що відповідачка отримала та користувалася кредитною карткою для оплати товарів і послуг, вносила кошти в погашення заборгованості (а. с. 3, 85).

Посилаючись на непідписання Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 не спростувала факт отримання кредиту та використання кредитної картки на підставі поданої заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та відкриття їй рахунку.

Відповідно до наданих ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунків заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 травня 2008 р. станом на 30 червня 2017 року складає 33 517 грн. 55 коп. та включає: заборгованість за кредитом в сумі 2 890 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 25 455 грн. 29 коп.; заборгованість за пенею в сумі 3 100 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1 572 грн. 26 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме п.п. 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а також згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна" передбачено нарахування за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором як пені так і штрафів.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача штрафу (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1 572 грн. 26 коп., оскільки вони нараховані ПАТ КБ "ПриватБанк" за порушення зобов'язань, охоплених неустойкою у виді пені в сумі 3 100 грн.

Заперечуючи проти позову ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_1 не надано доказів на спростування розміру заборгованості та наданих позивачем розрахунків. Відтак, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 2 890 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 25 455 грн. 29 коп.; заборгованість за пенею в сумі 3 100 грн. 00 коп. є доведеними.

Під час розгляду судом представник ОСОБА_1 подав заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З позовом до суду про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 31 липня 2017 року.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача з баланс станом на ату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням сум на балансі рахунку після проведеної операції).

Суд звертає увагу на те, що 05 грудня 2014 року ОСОБА_1 здійснила поповнення карти на суму 520 грн., а тому відбулося переривання строку позовної давності у зв"язку із діями клієнта, що були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності. (а.с. 4)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 551, 625, 1046, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 28 травня 2008 року, зокрема заборгованість по тілу кредиту у розмірі 2 890 грн. 00 коп., заборгованість за процентами у розмірі 25 455 грн. 29 коп., пеня за прострочення зобов'язань у розмірі 3 100 грн. та 1 600 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року.

Суддя