15.08.2018 Провадження №2/311/1128/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Василівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині прав та обовязків покупця, переведення прав та обовязків покупця на позивача.

Як вбачається з позовної заяви, між позивачем ОСОБА_1 (Орендар) та відповідачем ОСОБА_2 (Орендодавцем) укладено договір оренди нежитлового приміщення №5 від 01 травня 2017 року, на виконання умов якого між позивачем та ОСОБА_2 було підписано Акт приймання-передачі від 01 травня 2017 року до договору №5 від 01 травня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 передала, а позивач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення розташоване за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Центральна (Леніна), 25 кв. 44, загальною площею 67,2 кв. м. з метою ведення господарської діяльності, розміщення ломбардного відділення, та/або пункту обміну валют. Всі зобов'язання за договором оренди, які передбачені договором та законом, позивач виконував належним чином. 08.08.2018 року між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Центральна (Леніна), 25 кв. 44, загальною площею 67,2 кв. м., яке знаходиться у володінні позивача відповідно до умов договору оренди.

Відповідно до ч.2 ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Позивач вважає продаж вказаного нежитлового приміщення без повідомлення його про продаж об'єкту оренди та без пропонування викупити вказаний об'єкт оренди неправомірним, оскільки такі дії відповідача ОСОБА_2 позбавили позивача можливості реалізувати своє переважне право на придбання орендованого майна.

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, яку він мотивує тим, що існують реальні підстави побоюватись, що відповідач може в найближчий час розпорядитися майном, яким позивач володіє на достатній правовій підставі, право власності на яке вірогідно буде визнане за ним, та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання в майбутньому рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Так, відповідно до загальнодоступної інформації з сайту оголошень від 11.08.2018 р. на сайті www.olx.ua в мережі Інтернет продавець намагається повторно

продати спірне нежитлове приміщення, а забезпечення позову є необхідним в даному випадку з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача підтвердженням яких є зокрема, але не виключно наявність оголошення про продаж квартири на сайті olx.ua, а також реальні припущення щодо можливого подальшого відчуження спірного нерухомого майна. Відтак, позивач просить накласти арешт на нежитлове приміщення, розташоване за адресою Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Центральна (Леніна), 25 кв. 44, загальною площею 67,2 кв. м.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як вбачається зі змісту п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, за ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не надані будь-які докази на підтвердження намагання продавця повторно продати спірне нежитлове приміщення, про яке йдеться у позовній заяві. Скриншот сторінки оголошення про продаж квартири на сайті olx.ua не містить даних про продаж нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Центральна (Леніна), 25 кв. 44, загальною площею 67,2 кв. м., а відтак, твердження позивача щодо існування ризику відчуження відповідачем спірного майна на користь третіх осіб має характер припущень, в той час, як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником не наведено жодних підстав для забезпечення позову та обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав заявника, а відтак, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5