РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 вересня 2018 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/2054/18, провадження у справі № 2/0285/954/18)

розглянув у судовому засідання у спрощеному поряду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «Приватбанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В червні 2018 року до суду звернулось ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.04.2010 року у розмірі 44070,17 грн. станом на 30.04.2018 р.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 06.04.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість у розмірі 44070,17 грн., яка складається з 1255,38 грн. заборгованості за кредитом, 37040,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3200 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2074,77 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі /а.с.41/.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки не повідомив.

Виклик здійснено відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.

З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 06.04.2010 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач ОСОБА_1 підписуючи Анкету-заяву фактично погодився на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк».

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач зобовязання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, останній платіж ним здійснено 30.09.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється банком на підставі наданих ним клієнтом документів, та позивач надає згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту і його зміну (збільшення, зменшення, анулювання) за рішенням банку.

Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.

Відповідно до змісту п.п. 2.1.1.4.2, п.п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати достроково виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків у цілому чи в певній частці.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами було розірвано договір у порядку визначеному цім пунктом.

Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно правових угод, а саме кредитного договору.

Так, згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, а тому вимога банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 1255,38 грн., заборгованості по комісії в розмірі 3200 грн., та судових штрафів в розмірі 2574,77 грн. підлягає повному задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках, то суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку непогашення суми простроченого кредиту або його частини понад 210 днів вся (загальна) заборгованість за кредитом вважається простроченою. У разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 210 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені пунктами 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил, клієнт сплачує банку пеню, що розраховується як: Пеня = базова процентна ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.

Пунктом 2.1.1.12.6.3. Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що проценти за користуванням кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом.

Як вбачається зі змісту вказаного договору, відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг визначено порядок та строки погашення кредиту, шляхом сплати мінімального обовязкового платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Останній платіж на погашення заборгованості за договором ОСОБА_1 здійснив 30 вересня 2015 року /а.с.5,6/.

Наступний платіж, у розмірі та строк визначений умовами договору, а саме до 25 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 не здійснив, та з цього часу жодного платежу на погашення кредиту не вносив, отже саме з 25 жовтня 2015 року виникла прострочена заборгованість, як по тілу кредиту так і по процентам за користування кредитом.

За таких обставин, відповідно до п.п. 2.1.1.12.4, 2.1.112.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, з 211 дня, з моменту виникнення простроченого кредиту чи його частини, а саме з 23.05.2016 року, весь кредит вважається простроченим.

Умовами укладеного між сторонами договору визначені розмір та порядок отримання банком процентів, згідно яких проценти за користування кредитом нараховуються з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) стає простроченим кредитом (п. 2.1.1.12.6.3), а з дати переведення кредиту в статус прострочених боргових зобовязань, нарахування проводяться відповідно п. 2.1.1.12.6.1 (на залишок простроченої заборгованості нараховується пеня). При цьому винагорода проценти за користування кредитом не сплачуються.

Зважаючи на викладене, починаючи з 211 дня з моменту виникнення прострочення, а саме з 23 травня 2016 року, нарахування процентів за користування кредитом після набуття ним статусу простроченого суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеному між сторонами.

В звязку з чим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за період з 23 травня 2016 року по 30 квітня 2018 року не підлягають задоволенню, оскільки суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеному між сторонами.

Проценти нараховані банком, відповідно до вимог п. 2.1.1.12.6.3, за період з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит став простроченим, до 22.05.2016 року, відповідно до умов та правил надання банківських послуг підлягають стягненню у розмірі нарахованому банком, а саме 5111,72 грн.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що рішення повинно бути не тільки законним, але і справедливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом 1255,38 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 5111,72 грн., заборгованість за комісією 3200 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2074,77 грн., а всього 12141,87 грн.

Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, вул. Північна, 19, с. Миколаївка, Новоград-Волинського району, Житомирської області), на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат)) заборгованість в сумі 12141 (дванадцять тисяч сто сорок одну) грн. 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1255,38 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 5111,72 грн., заборгованість за комісією 3200 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2074,77 грн.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення 31928,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, вул. Північна, 19, с. Миколаївка, Новоград-Волинського району, Житомирської області), на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат)) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили , якщо протягом тридцяти днів відповідачем не подано заяву про перегляд заочного рішення або позивачем апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 05.09.2018 року.

Головуючий: