ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №127/14484/15-ц

провадження № 61-5213св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -Представництво «Берлін Хемі АГ»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, постановлене у складі судді Ан О.В., та рішення апеляційного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року, постановлене колегією суддів у складі: Копаничук С. Г., Матківської М. В., Сопруна В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТДВ «Експрес Страхування») звернулося з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

У позові зазначено, що 27 грудня 2013 року у м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ 1103, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Шкода Фабіа, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є Представництво «Берлін Хемі АГ».

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 25 липня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, та притягнено до адміністративної відповідальності; провадження у справі закрито за спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Автомобіль Представництва «Берлін Хемі АГ» застрахований відповідно до Генерального договору добровільного страхування № 207.12.000001 від 1 березня 2013 року у ТДВ «Експрес Страхування».

Відповідно до звіту № 14/10 оцінки майна від 22 січня 2013 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Шкода Фабіа, складає 81 057,73 грн, що становить 74,81% страхової вартості автомобіля, і за умовами договору страхування транспортний засіб вважається фактично знищеним. ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі повної його вартості в сумі 108 343 грн, що складає згідно договору повну страхову суму.

Цивільно-правова відповідальність водія ЗАЗ 1103 ОСОБА_4 застрахована в Публічному акціонерному товаристві Страхова Компанія «Країна» (далі - ПАТ СК «Країна») та 2 червня 2015 року ПАТ СК «Країна» сплатило ТДВ «Експрес Страхування» частину страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49 500 грн.

Посилаючись на наведене, ТДВ «Експрес Страхування», уточнивши позовні вимоги, просило стягнути з ОСОБА_4 частину виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу за вирахуванням залишкової вартості автомобіля в розмірі 25 435,03 грн, що складає 33 406,97 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ТДВ «Експрес Страхування» 33 406,97 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди у порядку регресу та 588,43 грн судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як страховик відшкодував власнику автомобіля Шкода Фабіа шкоду, завдану з вини відповідача ОСОБА_4 внаслідок порушення ним правил дорожнього руху при керуванні автомобілем ЗАЗ 1103, а, відтак, у позивача на підставі статей 993, 1166, 1187 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі виплаченого відшкодування з урахуванням сплаченої позивачу частини страхового відшкодування страховиком винної особи - ПАТ СК «Країна» - та залишкової вартості автомобіля.

Розмір майнової шкоди суд першої інстанції встановив з висновку спеціаліста, який не спростований належними та допустимими доказами.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року рішення Вінницького міського суду від 14 березня 2016 року змінено.

Суму відшкодування зменшено до 31 129,97 грн; у іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зменшуючи розмір відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_4, апеляційний суд послався на те, що висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2212/16-21 від 8 вересня 2016 року визначено, що на день дорожньо-транспортної пригоди вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода Фабіа з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складала 81 057,73 грн, вартість майнового збитку з урахуванням втрати товарної вартості - 87 607,06 грн, а розрахункова ринкова вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складає 106 066 грн.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги звіт щодо залишкової вартості автомобіля, датований 22 січня 2013 року, а висновок судової автотоварознавчої експертизи зроблено без дослідження автомобіля; судом, на думку заявника, не встановлено обставин щодо фактичного знищення автомобіля.

У відзиві на касаційну скаргу ТДВ «Експрес Страхування» посилається на те, що судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги безпідставними та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою і ухвалою цього ж суду від 2 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року у м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль Шкода Фабіа, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, власником якого є Представництво «Берлін Хемі АГ».

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 25 липня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу (стаття 124 КУпАП), провадження к справі закрито за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до Генерального договору добровільного страхування № 207.12.000001 від 1 січня 2013 року автомобіль Шкода Фабіа, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, застрахований у ТДВ «Експрес Страхування» і вартість за договором страхування складає 108 343 грн.

Згідно зі звітом № 14/10 про оцінку майна, проведеним ПП «ОСОБА_9», вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 81 057,73 грн, що становить 74,81% дійсної вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди, визначеної у договорі страхування.

13 лютого 2014 року ТДВ «Експрес Страхування» виплатило Представництву «Берлін Хемі АГ» страхове відшкодування у розмірі повної страхової суми, що складає 108 343 грн, з тих підстав, що згідно умов договору страхування автомобіль вважається фактично знищеним та встановлена недоцільність його ремонту.

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_4 застрахована в ПАТ «СК Країна» згідно з полісом № АС/2058647.

Згідно з платіжним дорученням від 2 червня 2015 року ПАТ СК «Країна» в рахунок відшкодування спричиненої ОСОБА_4 шкоди та на підставі договору про страхування його цивільно-правової відповідальності, сплачено ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування в розмірі 49 500 грн.

Звернувшись до суду з позовом, ТДВ «Експрес Страхування» просило стягнути з ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право реалізувати своє право вимоги, передбачене статтею 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Установивши, що ТДВ «Експрес Страхування» скористалось правом вимоги, передбаченим статтею 993 ЦК України, шляхом звернення з позовом до страховика ПАТ СК «Країна», в якого завдавач шкоди ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та отримало від страховика 49 500 грн, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у межах стягнення невідшкодованої ПАТ СК «Країна» суми страхового відшкодування.

Вирішуючи питання про розмір суми, що підлягає стягненню з ОСОБА_4, апеляційний суд вірно виходив з даних, встановлених висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Касаційним судом відхиляються доводи, викладені в касаційній скарзі, про те, що судом взято до уваги звіт про оцінку майна, складений 22 січня 2013 року, адже зі змісту акта вбачається, що вказана дата містить технічну описку.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій у справі, яка переглядається, врахувавши вимоги зазначених норм матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Судом надана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наявними у справі доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують їх.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, висновків судів не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості.

В силу статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов'язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року у частині, незміненій судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Вінницької області від 3 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик