Справа №463/6295/17
Провадження №2/463/906/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Львівська міська рада, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є постійним користувачем квартири АДРЕСА_1. Окрім неї, в квартирі зареєстрований відповідач, який є її дядьком. І який не проживає за цією адресою близько 28 років. Крім того, близько 10 років тому відповідач припинив спілкування з сім'єю позивача. Жодних домовленостей щодо збереження за відповідачем права користування квартирою немає, у зв'язку з чим просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 19.01.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Крім того, залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Львівську міську раду та ОСОБА_3 Визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою від 11.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з'явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Повноважний представник останньої скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - ЛМР та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб які не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідач, а також третя особа ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 09.10.2017 р. (а.с.5). Квартира перебуває у державній власності, а основним квартиронаймачем числиться ОСОБА_4, який помер.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно акту ЛКП «№507» 27.09.2017р. (а.с.6), який складено комісією, відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 в такій не проживає.

Беручи до уваги наведені вище обставини, оскільки протилежного в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку, що даний позов ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, оскільки обов'язкові для цього підстави, ст. 71 ЖК УРСР, а саме відсутність члена сім'ї наймача без поважних причин понад шість місяців встановлені зібраними в справі доказами і у встановленому законом порядку не спростовані.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., сплата якогопідтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 9, 71, 72 ЖК УРСР, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1), треті особи Львівська міська рада (м. Львів, пл. Ринок, 1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 02.01.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.