Справа № 185/6182/18
Провадження № 2/185/3394/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; призначити її опікуном над неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 є її рідною дочкою, а неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є її рідними онуками. Відповідач є матір'ю одиначкою. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 02.09.2015 року № 563 та № 564 ОСОБА_4, 2007 року народження та ОСОБА_3, 2004 року народження, надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, у зв'язку з тим, що їх мати ОСОБА_2 відбувала покарання в місцях позбавлення волі, та її було призначено опікуном над дітьми. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дітьми повноліття. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.06.2018 року її - ОСОБА_1, звільнено від обов'язків опікуна, дітей передано для подальшого виховання та утримання матері. Однак, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, не приймає участі у їх вихованні. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дітей, вона змушена вернутися до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, відповідно до нотаріально завіреної заяви, яка міститься в матеріалах справи, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні.

Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то ч.2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав.

Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У судовому засіданні встановлено, що матір'ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження. Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки шість місяців з конфіскацією 1/3 частини належного їй майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року змінено, виключено з мотивувальної частини посилання на кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 307 КК України, в решті вирок залишений без змін.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 02.09.2015 року № 563 та № 564 надано ОСОБА_4, 2007 року народження та ОСОБА_3, 2004 року народження, статус дітей позбавлених батьківського піклування, у зв'язку з тим, що їх мати ОСОБА_2 відбувала покарання в місцях позбавлення волі. Опікуном над дітьми призначено ОСОБА_1, визначено місце проживання дітей разом з опікуном ОСОБА_1.

Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.06.2018 року № 391, № 392, ОСОБА_1 звільнено від обов'язків опікуна, дітей передано для подальшого виховання та утримання матері.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 31.08.2018 року вбачається, що з липня 2017 року неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували на первинному обліку в службі у справах дітей позбавлених батьківського піклування у зв'язку з перебуванням їх матері у місцях позбавлення волі. Опікуном над дітьми було призначено їх бабусю ОСОБА_1 та визначено місце проживання дітей разом із нею. У червні 2018 року ОСОБА_2 була звільнена з місць позбавлення волі та стала проживати разом із дітьми, опіку з бабусі було знято. Однак, мати своїх обов'язків відносно виховання дітей не виконує, крім того надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав відносно своїх дітей. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї № 780 від 23.07.2018 року, виданої КП "Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр" Павлоградської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, разом із нею зареєстровані: онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочка ОСОБА_2.

Відповідно до акту про фактичне проживання/не проживання, складеного 24.10.2018 року КП «Павлограджитлосервіс» Павлоградської міської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про них та матеріально їх не забезпечує, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Крім того, згідно заяви від 19.07.2018 року, засвідченої приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу О.Г. Русановою, ОСОБА_2 дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та передачу їх під опіку ОСОБА_1, тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.ст. 243, 244 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною яка не досягла віку 14 років, позбавлена батьківського піклування віком від 14 до 18 років, опікуном може бути повнолітня, дієздатна особа, інтереси якої не суперечать інтересам дитини.

У відповідності до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Позивач просить призначити опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, саме її, оскільки вона є рідною бабусею дітей, та онуки проживають разом з нею, вона повністю піклується про фізичний та духовний стан дітей, забезпечує всім необхідним.

Обставин, які б могли бути перешкодою в призначенні позивача опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, судом не встановлено.

Отже, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів дітей, суд вважає доцільним встановити над ними опіку, призначити позивача їх опікуном.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити опіку над неповнолітніми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначивши опікуном над дітьми рідну бабусю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко