Справа №536/2007/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м.Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 - про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя..

Разом з позовом, ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову, яку обґрунтував тим, що 01 грудня 2007 року у Кам'янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області був укладений шлюб з відповідачем ОСОБА_3

За час шлюбних відносин ними було придбано нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу кімнати був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699.

Під час укладання зазначеного договору ним була написана та засвідчена нотаріусом, заява про те, що нерухомість (кімната) набувається ними за час шлюбу, а укладання договору відповідає їхньому з відповідачем спільному волевиявленню.

Право власності на кімнату АДРЕСА_1 було зареєстроване на відповідачку ОСОБА_3

На підставі викладеного вважає, що кімната АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699 є нашим з відповідачем спільним сумісним майном, набутим в період шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 виклала на сайті з продажу нерухомості «Obyava.ua...» об'яву про терміновий продаж спірної кімнати, при цьому відповідач ОСОБА_3 відмовляється у добровільному порядку переоформити на нього право власності на частку спільного майна.

На даний час, титульним власником спірного майна значиться відповідач ОСОБА_2, а тому вона не позбавлена можливості розпорядитися вказаним майном на власний розсуд (продати, подарувати, обміняти, тощо). При цьому, за таких обставин як подання об'яви про терміновий продаж спірного майна, вірогідність таких дій відповідачки є високою. Вищевикладене підтверджує, що подальше виконання рішення суду може бути утруднене, або неможливе.

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на кімнату АДРЕСА_1, придбану нами під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699.

Суд, вивчивши надані матеріали вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

01 грудня 2007 року у Кам'янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області був укладений шлюб з відповідачем ОСОБА_3

За час шлюбних відносин ними було придбано нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу кімнати був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699.

Під час укладання зазначеного договору ним була написана та засвідчена нотаріусом, заява про те, що нерухомість (кімната) набувається ними за час шлюбу, а укладання договору відповідає їхньому з відповідачем спільному волевиявленню.

Право власності на кімнату АДРЕСА_1 було зареєстроване на відповідачку ОСОБА_3

На підставі викладеного вважає, що кімната АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699 є нашим з відповідачем спільним сумісним майном, набутим в період шлюбу.

Відповідач ОСОБА_3 виклала на сайті з продажу нерухомості «Obyava.ua...» об'яву про терміновий продаж спірної кімнати, при цьому відповідач ОСОБА_3 відмовляється у добровільному порядку переоформити на нього право власності на частку спільного майна.

На даний час, титульним власником спірного майна значиться відповідач ОСОБА_2, а тому вона не позбавлена можливості розпорядитися вказаним майном на власний розсуд (продати, подарувати, обміняти, тощо). При цьому, за таких обставин як подання об'яви про терміновий продаж спірного майна, вірогідність таких дій відповідачки є високою.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить відповідачу.

З метою захисту прав, свобод і законних інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі слід вжити заходів для такого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на кімнату АДРЕСА_1, придбану нами під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699.

Копію ухвали направити сторонам по справі для інформування.

Копію ухвали для виконання направити Відділу державної виконавчої служби по Кременчуцькому району Кременчуцького міськрайонного управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський