Справа № 456/1795/18
Провадження № 2/456/1043/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

02 жовтня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом, а саме будинком, що розташований по вул. Шептицького, 23 А в м. Стрий Львівської області. В обґрунтування позову покликаються на те, що житловий будинок № 23 А по вул. Шептицького в м. Стрию належить їм на праві спільної часткової власності, по ? частки будинку кожному, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 14023404, виданий 05.12.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 В даному житлі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, проте вже понад три роки ОСОБА_3, рідна сестра позивача ОСОБА_1, не проживає у даному будинку, не сплачує рахунки за комунальні послуги та не бере участі у його утриманні, особистих її речей у будинку немає, місце проживання її невідоме. Реєстрація відповідачки у будинку № 23 а по вул. Шептицького в м. Стрию унеможливлює оформлення субсидії на сплату житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задоволити. Зазначив, що йому та ОСОБА_2 належить по ? частки будинку на праві спільної часткової власності по вул. Шептицького, 23 А в м. Стрий Львівської області. В цьому будинку зареєстрований він, його брат та сестра ОСОБА_3, яка вже понад три роки там не проживає, місце її знаходження йому не відоме, а спроби її розшукати виявилися марними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав та зазначив, що він та ОСОБА_1 є двоюрідними братами, йому на праві спільної часткової власності належить ? частина будинку по вул. Шептицького, 23 А в м. Стрий Львівської області. Крім них у будинку зареєстрована його дружина ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яку він востаннє бачив в 2000 році. Окрім цього, зазначив. що в одній половині будинку проживає він з дружиною, а в другій половині будинку на даний час ніхто не проживає.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про розгляд справи про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.06.2018 року, 30.06.2018 року, 22.08.2018 року, , що повернулися на адресу суду та оголошеннями на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивачі не заперечили.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 є її чоловіком, вони разом проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідача за адресою м. Стрий, вул. Шептицького № 23 А вона не бачила близько 3-4 років, її місце проживання їй невідоме. Окрім цього зазначила, що відповідач вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями та в певний час покинула місце проживання та більше там не зявлялась.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що позивачі є його товаришами та сусідами, відповідача він знав з дитинства, вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 А по вул. Шептицького в м. Стрий до 2010 року, а на даний час там проживає позивач ОСОБА_2 з дружиною, відповідача не бачив кілька років.

Заслухавши пояснення позивачів, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.12.2013 року, земельна ділянка у Львівській області в м. Стрий по вул. Шептицького, 23 а, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,061 га на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 10/.

Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх обтяжень, земельна ділянка у Львівській області в м. Стрий по вул. Шептицького, 23 а, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,061 га на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, номер запису про право власності 3696248 /а.с. 11/.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВЕ № 915812, ОСОБА_9, яка померла 17 квітня 1999 року заповіла ОСОБА_1 ? частину житлового будинку А-1- деревяного, разом з належною частиною господарських споруд, який складається в цілому з двох кухонь та трьох житлових кімнат житловою площею 43,5 кв.м. До нього належать такі господарські споруди: деревяний сарай, огорожа 2, металеві ворота 1, водо колонка металева К, бетонна відмостка І. Житловий будинок знаходиться в м. Стрию, по вул. Шептицького, 23 а та розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Вказана частина житлового будинку належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Стрийською держнотконторою 30.04.1996 року за реєстром № 1-1871, зареєстрованого в Стрийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за № 1764. /а.с. 12/.

Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в будинку № 23 А по вул. Шептицького в м. Стрий не проживає близько трьох років, її особистих речей там немає, спроби родичів її відшукати виявились марними, даний факт підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом, а саме будинком, що розташований по вул. Шептицького, 23 А в м. Стрий Львівської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_10

Повний текст судового рішення

виготовлено 05 жовтня 2018 року.