У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

07 грудня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення (заборони) облаштування окремого входу у квартиру АДРЕСА_1 під нежитлове приміщення (офіс) замовнику будівництва ОСОБА_2, виконавцю ОСОБА_3, представникам власника квартри ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також іншим особам, які виконують зазначені роботи.

Вказана заява подана ОСОБА_1 до подання позовної заяви та мотивована тим, що протягом листопада 2018 року проводиться реконструкція квартири АДРЕСА_1 під нежитлове приміщення з влаштуванням вхідної групи виконавцем ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_2 Дані порушення будівельних робіт призвели до виникнення тріщини у фундаменті, що наражає на небезпеку мешканців будинку. Крім того, жоден із співвласників будинку письмового погодження не надавав, що є обов'язковим відповідно до діючого законодавства. З метою зупинення будівельних робіт мешканці будинку звертались до різних установ та організацій.

З огляду на неможливість самостійно зупинити проведення робіт по облаштуванню окремого входу в квартиру АДРЕСА_1, заявник просить задовольнити заяву, оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2018 року, означену цивільну справу визначено для розгляду головуючому судді Астаховій О.О. та передано у провадження 14 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 до подання позовної заяви.

Судом встановлено, що згідно із містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об'єкта будівництва, затвердженими Наказом Департаменту містобудування та архітектури Київської міської ради від 01.11.2018 року №1134, ОСОБА_2 замовлена реконструкція квартири АДРЕСА_1 із житлового у нежитлове приміщення без визначення його функціонального призначення.

06 листопада 2018 року до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва направлено повідомлення про початок виконання будівельних робіт із влаштуванням вхідної групи у квартирі АДРЕСА_1.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Із змісту заяви про забезпечення позову не убачається з якою вимогою та за захистом яких порушених прав ОСОБА_1 має намір звернутись із позовом до суду.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає про порушення ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень встановлених для проектування об'єкта будівництва.

Разом з тим, заявником не надано доказів на підтвердження обставин, якими обгрунтовується заява, а також обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, на що вона посилається у заяві про забезпечення позову.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що даний вид забезпечення позову не відповідає змісту заявлених позовних вимог, а також позивачем не неведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О.Астахова