Справа № 219/9918/18
Провадження № 2-о/219/1209/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2018 року заявник ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, 62), Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого 19 серпня 2018 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна (тимчасово окупована територія України).

Для реєстрації в законному порядку факту смерті та отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, йому відмовили, оскільки ним отримані документи, які не мають юридичної сили на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після смерті чоловіка.

Заявник у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи повідомленим належним чином, свого представника до суду не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення заяви заперечує, оскільки є певні розбіжності щодо дати смерті згідно заяви та наданих по справі документів. Звертає увагу суду, що відсутність під час проведення державної реєстрації смерті даних щодо місця народження померлої особи може, в подальшому, унеможливити її ідентифікацію. Наполягає на уточненні заяви. Просить ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства України.

Заінтересована особа Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи повідомленим належним чином, свого представника до суду не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління. Проти встановлення факту смерті не заперечує.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка заявник ОСОБА_1 підтвердила суду той факт, що її чоловік ОСОБА_2 хворів, у вересні 2017 року йому стало погано, його забрала до лікарні швидка медична допомога та у лікарні у нього виявили рак. З того часу йому ставало все гірше і гірше, вона постійно його лікувала. Чоловік помер 19 серпня 2018 року у м. Єнакієве Донецької області внаслідок злоякісного новоутворення верхньої долі правої легені з метастазами до кісток скелету. Вона його поховала 21 серпня 2018 року на кладовищі в м. Єнакієве поряд з кумом ОСОБА_3

Заслухавши пояснення заявника, врахувавши думку заінтересованих осіб, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується копіями паспортів заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3-4).

Як видно з копії паспорту громадянина України серії ВС № 604248, паспорт виданий на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3-4).

Згідно довідки від 12.06.2018 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Таким чином, заявник має право на звернення до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з відповідною заявою.

Листом № 15.14-96/5520 від 04.09.2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовив заявнику у реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 19.08.2018 року, посилаючись на предявлення документа, який не відповідає вимогам законодавства (а.с. 7).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 19 серпня 2018 року суд приймає такі докази, надані заявником.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯД № 747904, ОСОБА_2 народився 27 січня 1953 року у с. Гунька Немирівського району Вінницької області, а відповідно до копії паспорту серії ВВ № 217313, ОСОБА_2 народився 27 січня 1953 року у с. Гунько Немирівського району Вінницької області.

Відповідно до матеріалів Вікіпедії вільної енциклопедії, Гунька село в Україні, в Немирівському районі Вінницької області.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 народився у с. Гунька та не бере до уваги відомості з його паспорта, в якому зазначено, що ОСОБА_2 народився у с. Гунько, оскільки вважає їх помилковими.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 756 від 20.08.2018 року та довідки про причину смерті № 756 від 20.08.2018 року, ОСОБА_2 помер 19 серпня 2018 року у м. Єнакієве Донецької області. Причина смерті: злоякісне новоутворення верхньої долі правої легені з метастазами до кісток скелету (а.с. 9-10).

Крім того, як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії ДНР № 119688 від 20.08.2018 року недержавного зразка, видане у м. Єнакієве Донецької області (а.с. 11); договір-замовлення № 2227 від 20.08.2018 року на організацію та проведення поховання ОСОБА_2 на Волинцівському кладовищі у м. Єнакієве Донецької області.

Дослідженими у судовому засіданні фотознімками з місця поховання суд знаходить підтвердженим факт поховання ОСОБА_2, померлого 19 серпня 2018 року (а.с. 12).

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області м. Єнакієве тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Єнакієве. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час у звязку із неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Керуючись ст.ст. 4, 18, 42, 258-259, 263-265, 268, 272, 315-319, 317 ч. 4, 430 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, померлого 19 серпня 2018 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна.

Місце проживання заявника ОСОБА_1: Донецька область, м. Бахмут, вул. Нижньо-Маріупольська, 96; РНОКПП НОМЕР_2.

Місцезнаходження заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, 62; .

Місцезнаходження заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35; .

Відповідно до ст.ст. 317 ч. 4, 430 ч. 1 п. 8 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ст. 272 ч. 1 ЦПК України, копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Донецької області, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Медінцева