ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/774/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді т Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря Гаврилюк О.В,

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києвів порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння та просила суд постановити рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що 06.08.2014 помер ОСОБА_7 який був власником зокрема легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

ОСОБА_3, внаслідок смерті ОСОБА_7, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2015, виданого державним нотаріусом Чотирнадцятої КДНК Ястремською Ж.В. прийнято у спадщину вказаний легковий автомобіль.

На момент смерті ОСОБА_7 вказаний автомобіль знаходився у ОСОБА_5, який на підставі усної домовленості із померлим, безоплатно користувався зазначеним автомобілем.

На разі відповідач ОСОБА_5 відмовляється повернути легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, позивачу, на підставі того, що за життя ОСОБА_7 на підставі усної домовленості, ОСОБА_5 придбав вказаний автомобіль у померлого.

Однак, позивачу відомо, що вказаний автомобіль переданий ОСОБА_7 ОСОБА_5 у тимчасове користування у зв'язку з чим між сторонами не було оформлено ні довіреностей, ні жодних інших угод щодо розпорядження спірним автомобілем.

У зв"язку з викладеним, позивач була вимушена звернутись до Подільського УП ГУНП у м.Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄДРДР під №0002487 за кваліфікацією ч.1 ст.289 КК України.

Допитаний досудовим слідством у якості свідка ОСОБА_5 показав, що автомобіль придбав за усною домовленістю у ОСОБА_7, без оформлення договору купівлі-продажу. Також повідомив, що на даний час автомобіль знаходиться у його власності та перебуває у несправному стані на території приватного будинку АДРЕСА_1 який належить матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Станом на сьогоднішній день відповідачі на вимоги позивача відмовляються повертати спірний автомобіль, у зв"язку з чим позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 19.01.2018 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в підготовче судове засідання на 14.03.2018.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 11.07.2018 розгляд справи призначено по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в підготовчому судовому засіданні позовних вимог не визнали, заперечували проти їх задоволення з підстав викладених у відзиві на позов, який міститься у матеріалах справи. Зокрема ОСОБА_5 зазначив, що померлий ОСОБА_7 був хрещеним батьком його дружини, яка і повідомила ОСОБА_5, що ОСОБА_7 хоче продати свій автомобіль "Toyota", модель "Avensis". У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали усну домовленість про продаж ОСОБА_7 вказаного автомобілю ОСОБА_5 за 11 500,00 доларів США. Перереєстрацію автомобіля в МРЕВ під час фактичного придбання автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не здійснили, оскільки на той час він перебував у несправному стані, не міг рухатися, що ускладнювало процедуру його огляду експертом. Пізніше, коли автомобіль був відремонтований, ОСОБА_5 відкладав перереєстрацію, оскільки ОСОБА_7 був хрещеним батьком його дружини, вони підтримували з ним дружні стосунки, і питання перереєстрації не було нагальним та постійно відкладалося на потім. У 2014 році ОСОБА_7 помер, що зовсім унеможливило перереєстрацію спірного транспортного засобу на ОСОБА_5 Від дружини ОСОБА_7 (позивача) жодних претензій щодо автомобіля не надходило, оскільки їй з самого початку було відомо, що ОСОБА_5 купив вказаний автомобіль. Літом 2015 року у автомобілі вийшли з ладу двигун та АКПП, у зв'язку з цим відповідач помістив його на зберігання на подвір'ї житлового будинку №1 по вул. Семенівській в с.Семенівка Баришівського району Київської області, який належить матері відповідача ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_6 в судові засідання не з'явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань від неї на адресу суду не надходило.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом, (ч.ч. 1, 2ст. 321 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2014 помер чоловік позивача - ОСОБА_7 Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7, а саме: легковий автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯНВ202807, виданого УДАІ ГУМВС України в м.Києві 14.02.2006.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідач ОСОБА_5 вказав, що наприкінці жовтня 2011 року ним з померлим ОСОБА_7 було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 вказаний автомобіль, а ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 11 500,00 дорарів США (6000,00 доларів США та 43 870,00 грн., що еквівалентно 5500,00 доларів США).

За ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Однак, відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм чинного ЦК України вбачається, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повинен був бути укладеним у письмовій формі, однак доказів укладання такого договору відповідачем до суду не надано, а отже, правових підстав вважати вказаний договір укладеним у суду немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння.

При задоволенні позовних вимог підлягають солідарниму стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом 2700 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у сумі 16 200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати з володіння ОСОБА_5, ОСОБА_6 автомобіль марки "Toyota", модель "Avensis", 2005 року випуску, № НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3.

Стягнути солідарно на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_6 сплачений судовий збір у сумі 2700,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 16 200,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2018.

Суддя: Комаревцева Л.В.