Дата документу 19.12.2018 Справа № 554/4791/18
Провадження № 2/554/2348/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

при секретарі Овчаренко Т.С,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 3019,1 7 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27.1 1.2006 р. з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2006 р. У відповідь на заяву від 11.05.2018 р., Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області листом № 29351 від 25.05.2018 р. повідомив, що стягувачем ОСОБА_2 07.05.2018 р. подано заяву про припинення стягнення аліментів у звязку зі смертю доньки. Тобто в період з лютого 2017 р. по квітень 2018 р. відповідач навмисно приховала факт смерті доньки, в звязку з чим безпідставно отримувала аліменти на померлу доньку, загальна сума яких за 15 місяців склала 6019,17 грн. Вжитими заходами для досудового врегулювання спору, відповідач погодилась повернути безпідставно отримані грошові кошти, але при зустрічі повернула лише грошову суму в розмірі 3000 грн., про що написана розписка. Іншу частину боргу в сумі 3019,17 грн. відповідач повертати відмовляється, в звязку з чим змушений звернутись до суду за захистом свої порушених прав.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Кулешової Л.В. від 13.07.2018 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Октябрського районного суду Троцької А.І. від 03.10.2018 року справу прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, прохав суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, причини неявки не повідомляла.

Представник відповідача направив до суду відзив у якому зазначав, що відповідачка не визнає позов з тих підстав, що позивачем, під час стягнення аліментів Шевченківським ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області умисно не повідомив державного виконавця про отримання пенсії, чим зменшив суму стягнених аліментів. Таким чином сума стягнених аліментів не відповідає рішенню Октябрського районного суду м. Полтави від 27.11.2006 року про стягнення аліментів. Доводи позивача є недостатньо обґрунтованими та такими, що не можуть бути покладені у рішення щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_2, суми 3019.17 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.11.2006 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2006 року ( а.с.6).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 10 лютого 2017 року, свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 382020, актовий запис № 258 ( а.с.5).

Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області листом № 29351 від 25.05.2018 року повідомив ОСОБА_1, що стягувачем ОСОБА_2 07.05.2018 року подано заяву про припинення стягнення аліментів у звязку зі смертю доньки ( а.с.8).

Відповідно до листів управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради від 10.05.2018 за вих..01-09-01-31/1685 та від 14.05.2018 року за вих.. 01-09-01-31/1759, з лютого 2017 року по квітень 2018 року із ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 було перераховано аліменти в сумі 6019, 17 грн. ( а.с.9, 10).

Як вбачається із розписки від 20.06.2018 року, ОСОБА_2 добровільно повернула ОСОБА_1 кошти в розмірі 3000 грн., отримані на померлу доньку (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, судом встановлено, що відповідачем виплату аліментів проведено добровільно, однак із наданих позивачем доказів вбачається недобросовісність з боку відповідача, що полягає у несвоєчасному повідомленні про обставини, які є підставою для припинення стягнення аліментів, у звязку з чим відповідачем було безпідставно отримано кошти за період з лютого 2017 року по квітень 2018 року в сумі 6019, 17 грн.

Разом з тим, добровільна сплата ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частини боргу в розмірі 3000 грн. свідчить про визнання нею факту безпідставно отриманих аліментів.

Зважаючи на вищезазначене, з огляду на те, що відповідачем доказів протилежного суду не надано, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, безпідставно отримані кошти в сумі 3019, 17 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_1, НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2.

Повний текст виготовлено 27.12.2018 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_4