Справа № 283/2405/17
провадження №2/283/122/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду 14.12.2017 року ОСОБА_2, зазначив про те, що 07 грудня 2017 року о 09 годині 00 хвилин на 98 км автодороги Київ - Ковель, з вини відповідача ОСОБА_3, який керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, виїхав на зустрічну смугу руху для обгону автомобіля марки «Daf», державний номерний знак НОМЕР_2, здійснив зіткнення з належним йому автомобілем марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_3, який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 27.12.2017 року ОСОБА_3 було визнано винним в скоєнні цього ДТП.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, проведенням ремонтних робіт автомобіля марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_3, які згідно висновку №017/550 експертного автотоварознавчого дослідження від 12.12.2017 року становлять 1163779,50 грн. було завдано матеріальної шкоди, яка з урахуванням вартості проведеного дослідження в розмірі 2500,00 грн. становить 1165979,50 грн., у зв'язку з чим просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди зазначену суму.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги змінив, подавши заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що внаслідок ДТП він та його дружина, яка перебувала в салоні автомобіля зазнали моральних переживань та психологічних травм, що призвело до подальшого лікування та відмови від особистого керування автомобілями та залучення стороннього водія, а також у нього порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість використовувати автомобіль та вільно пересуватись, а також виникли додаткові проблеми у здійсненні догляду за хворою матір'ю, яка проживає в іншому населеному пункті, у зв'язку з чим просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 117000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, оскільки заявлена сума матеріальної шкоди є завищеною.

Залучене до участі в справі в якості третьої особи приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» до суду не з'явилось, повідомлялись належним чином, будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не надали.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про наступне:

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 07 грудня 2017 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_3 на 98 км автодороги Київ - Ковель, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості для руху, виїхавши на зустрічну смугу для обгону автомобіля марки «Daf», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, допустив боковий занос, не впоравшись з керуванням здійснив зіткнення з автомобілем марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який рухався на зустріч, після чого зіткнувся з автомобілем марки «Daf», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 27.12.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення.

За правилами ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в п.4 постанові №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі статей 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Крім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові у справі №6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до висновку експерта №11/36 від 11.05.2018 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_3, станом на 07.12.2017 року складає 1000097,36 грн. При цьому, ринкова вартість зазначеного автомобіля становить 1258130 грн.

При вирішенні вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 117 000 грн. суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За правилом п.3 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки було пошкоджено майно, яким він володіє, шкода йому відповідачем не відшкодовувалась, він з 11 по 20 грудня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Олевській районній лікарні з приводу астено-невростеничного синдрому.

З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 25 000 гривень.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79,9%).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 83, 141, 259, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4

на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5

в рахунок відшкодування майнових збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою в сумі 1000097,36 (один мільйон девяносто сім гривень 36 коп) грн., та моральної шкоди в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) грн., а також 7799,84 грн. понесених судових витрат, а всього 1032897,20 грн.

В решті вимог позову відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Малинський районний суд.

Суддя