Справа № 418/2431/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" грудня 2018 р. року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_2, місце реєстрації: 92520, АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, місце реєстрації: 92520, АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_2 із позовною заявою у якій просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 4, кв. 1 по вул. Новостройна у с. Морозівка, Міловського району Луганської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є співвласником житлового будинку № 4, кв. 1 по вул. Новостройна у с. Морозівка, Міловського району Луганської області. У даному будинку залишається зареєстрованим його племінник ОСОБА_3, який фактично там ніколи не проживав. Відповідач при продажу власного будинку у 2013 році, попрохав його зареєструвати тимчасово та пообіцяв через пів роки знятися з реєстрації. На теперішній час відповідач ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації зі своєю сімєю. Відповідач за комунальні послуги у будинку позивача не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає, станом будинку не цікавиться. Оскільки, відповідач залишається фактично зареєстрованим у його будинку, якому не проживає, у нього виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, а також становить для позивача суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у звязку з чим він змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини та пояснив, що він отримав разом з дружиною та сином право власності на будинок . У звязку тим, що відповідач доводиться йому племінником який продав будинок, що знаходився в нього на праві спадщини після смерті батьків. За його проханням тимчасово зареєстрував його у своєму будинку. Після того відповідач виїхав з своєю дружиною до Російської Федерації де вже проживає на протязі 5 років . Місце проживання йому не відомо, звязків з ним він не підтримує. У звязку з чим він був вимушений звернутися до суду , оскільки йому не дають субсидію із за реєстрації відповідача в його будинку.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи. Відзиву з запереченнями до суду не надав.

Представник третьої особи від виконавчого комітету Морозівської сільської ради Міловського району до суду не зявився,однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнають відзиву з запереченнями надано не було.

Згідно ч.1,ч.4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Виникли умови та підстави для заочного розгляду справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_4 показала, що вона є рідною сестрою позивачу з яким в них мається рідний племінник ОСОБА_3 місце реєстрації якого є будинок позивача, протягом 5 років він у селі не проживає, виїхав до Російської Федерації з дружиною звязку не підтримує.

Свідок ОСОБА_5 показала, що проживає по сусідству з позивачем. Знає відповідача ОСОБА_3 який доводиться однокласником її чоловікові. Вона не бачила, щоб відповідач проживав у позивача. Відповідач виїхав з села 5 років тому, де знаходиться її не відомо.

Вислухав позивача, свідків , дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивача, ОСОБА_2, він є громадянином України.(а.с. 6-7)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 20.10.1993 року № 127 на праві приватної співвласності ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку № 4, кв. 1 по вул. Новостройна у с. Морозівка Міловського району Луганської області. (а.с. 9)

Як слід з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають у кв. 1, буд. 4, с. Морозівка, Міловського району Луганської області, та довідки виданої виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області від 22.08.2018 року № 1021 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3. (а.с. 11-13)

Згідно копії паспорту відповідача ОСОБА_3, він є громадянином України.( а.с. 8)

Згідно до абз. 2 ч. 2 ст. 369 ЦК України у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачем доведено, що він є власником квартири АДРЕСА_2., де залишається зареєстрованим відповідач, який не проживає в будинку з березня 2017 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права користування та розпоряджання належним йому будинком, у вигляді надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 УК України).

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, позивачем було доведено , що відповідач ОСОБА_3 в його будинку не проживає протягом 5 років а тільки має реєстрацію , його слід вважати таким, що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, 405 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, таким що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою 1 в будинку № 4 по вулиці Новостройна в селі Морозівка Міловського району Луганської області, власником якого є ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Копію заочного рішення направити позивачу ОСОБА_2 , відповідачу ОСОБА_3, третьої особі виконавчий комітет Морозівської сільської ради Міловського району Луганської області протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянути судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Чехов