Справа № 2-1241/11
Провадження № 4-с/638/26/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 МКБ до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічними позовами ОСОБА_3 до АТ ОСОБА_1 МКБ про розірвання кредитного договору №К/08-21 від 08.08.2008 року, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 МКБ про розірвання кредитного договору №К/08-01 від 30.01.2008 року, -

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ «ОСОБА_1 МКБ» звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, просив визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 26.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №49078116, постановити окрему ухвалу.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 20.10.2015 року старшим державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №49078116 по справі 2-1241/11, 2/638/129/2014 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» заборгованості у сумі 5185089,50 грн та 1820 грн. 26.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документів стягувачеві.

У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, стягувачем подавались заяви про слухання справи за їх відсутності з проханням задовольнити скаргу, державний виконавець надав заперечення, заяву про слухання справи у його відсутність з проханням відмовити у задоволенні скарги, боржник причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.09.2014 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Зазначене рішення набрало законної сили та представником позивача отримано виконавчий лист №2-1241/11, 2/638/129/2014 року. 20 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Молотиловою В.В. відкрито виконавче провадження №49078116 про стягнення з ОСОБА_3 коштів у розмірі 5185089,50 грн та 1820 грн. Постановою від 26.07.2016 року виконавчий лист №2/638/129/2014 повернуто стягувачеві у зв'язку із відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Державним виконавцем направлялись запити до відповідних органів, з метою виявлення майна боржника. Згідно відповіді УДАІ ГУВСУ в Харківській області за ОСОБА_3 не зареєстровано автотранспортних засобів. Згідно відповідей з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії відносно ОСОБА_3 відомості відсутні. Державним виконавцем надані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта про відсутність у останнього майна. Проте надані довідки сформовані 06.06.2017 року та 28.07.2017 року, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена 26.07.2016 року. Тобто під час перебування у державного виконавця виконавчого провадження, останній не звертався з запитом щодо наявності у боржника нерухомого майна.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18).

Між тим, необхідних дій для виконання рішення суду державним виконавцем вчинено не було, зокрема суду не надано доказів виклику боржника до державного виконавця, накладення державним виконавцем арешту на майно, так як арешт накладався вже іншим державним виконавцем 13.04.2017 року та в межах іншого виконавчого провадження. Не надано доказів виходу до місця мешкання боржника, відсутні докази направлення стягувачеві постанови про повернення виконавчого документу.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території та обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.4 ст.13, ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України).

Право на отримання кінцевого результату (повне виконання судового рішення) є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина судового розгляду (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Враховуючи викладене скарга підлягає частковому задоволенню. Суд відмовляє у задоволенні скарги в частині винесення окремої ухвали, так як державним виконавцем здійснювались відповідні заходи, проте не у повній мірі.

Керуючись, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 447-451, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 МКБ до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічними позовами ОСОБА_3 до АТ ОСОБА_1 МКБ про розірвання кредитного договору №К/08-21 від 08.08.2008 року, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 МКБ про розірвання кредитного договору №К/08-01 від 30.01.2008 року задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26.07.2016 року про повернення виконавчого документа №2/638/129/2014 стягувачу по виконавчому провадженню №49078116.

Зобов'язати Шевченківській відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відновити виконавче провадження №49078166 щодо примусового виконання рішення суду від 16.09.2014 року по виконавчому листу №2/638/129/2014 виданого Дзержинським районним судом м.Харкова.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий