Справа № 386/804/18
Провадження № 2/386/371/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гут Ю. О.

за участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника позивача ОСОБА_1 до Головавнівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про визнання недійсними записів у трудовій книжці,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання недійсними записів у трудовій книжці, у якій просить визнати недійсними записи № 7 від 16.09.2014 року про прийняття на роботу по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року; № 8 від 01.12.2014 року про прийняття по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року; № 9 від 05.12.2014 року про розірвання трудової угоди відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», виконані у її трудовій книжці та зобовязати Голованівську районну державну адміністрацію Кіровоградської області внести записи у її трудову книжку про визнання недійсними записів в трудовій книжці № 7 від 16.09.2014 року, № 8 від 01.12.2014 року та № 9 від 05.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено трудову угоду з терміном дії з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року. Крім того 01.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено іншу трудову угоду терміном дії з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року. Вказану трудову угоду в подальшому 05.12.2014 року було розірвано на підставі Наказу заступника керівника апарату Голованівської райдержадміністрації № 22 від 05.12.2014 року. В подальшому позивачкою було зясовано, що у її трудову книжку було внесені записи : за № 7 від 16.09.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року; за № 8 від 01.12.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року; за № 9 від 05.12.2014 року про розірвання трудової угоди відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Вважає зазначені вище записи у трудовій книжці такими, що здійснені помилково, оскільки вона не перебувала з відповідачем у трудових відносинах, а трудові угоди від 16.09.2014 року та від 01.12.2014 року мали цивільно-правовий характер.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Пояснив, що позивач не перебувала у трудових відносинах з Голованівською районною державною адміністрацією оскільки не обіймала будь-яку посаду у цій установі, не підлягала внутрішньому трудовому розпорядку, не ознайомлювалася з посадовою інструкцією, не проходила будь-яких інструктажів, на неї не розповсюджувалися гарантії, передбачені КЗпП України, а відтак відносини які склалися між сторонами з приводу укладених між ними трудових угод носили виключно цивільно-правовий характер.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду представник надала заяву, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення позову та просить судове засідання провести у її відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2014 року між позивачкою ОСОБА_2, яка на той час мала прізвище «Лаврук», та Голованівською районною державною адміністрацією в особі керівника апарату ОСОБА_3 було укладено трудову угоду, згідно якої позивач зобовязалася з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року виконувати доручення керівника апарату, забезпечувати електронну передачу щоденної експрес-інформації до організаційного відділу облдержадміністрації та забезпечувати безперебійну роботу електронної пошти.

На підставі вказаної трудової угоди керівником апарату Голованівської районної державної адміністрації було видано наказ № 14 від 16.09.2014 року «Про ОСОБА_4М.», згідно якого ОСОБА_4 вважається працюючою за її згодою по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року включно.

01.12.2014 року між позивачкою ОСОБА_2, яка на той час мала прізвище «Лаврук», та Голованівською районною державною адміністрацією в особі заступника керівника апарату ОСОБА_5 було укладено трудову угоду, згідно якої позивач зобовязалася з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року виконувати технічні функції по забезпеченню та обслуговуванню роботи голови районної державної адміністрації, організовувати прийом відвідувачів, викликати необхідних голові та заступникам адміністрації працівників, виконувати інші доручення безпосереднього керівника та окремі доручення заступників, приймати та передавати телефонограми, записувати у відсутність керівника повідомлення для послідуючої передачі йому.

На підставі вказаної трудової угоди заступником керівника апарату Голованівської районної державної адміністрації було видано наказ № 21 від 01.12.2014 року «Про ОСОБА_4М.», згідно якого ОСОБА_4 вважається працюючою за її згодою по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року включно.

05.12.2014 року заступником керівника апарату Голованівської районної державної адміністрації було видано наказ № 22 від 05.12.2014 року «про ОСОБА_4М.», яким розірвано трудову угоду з ОСОБА_4 з 05.12.2014 року відповідно до ст.1 Закону України «про засади запобігання і протидії корупції».

В трудовій книжці Серія АВ № 880559, виданій на імя ОСОБА_2 вчинено записи: № 7 від 16.09.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року; № 8 від 01.12.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року; № 9 від 05.12.2014 року про розірвання трудової угоди відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк ; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Як вбачається зі змісту трудових угод від 16.09.2014 року та від 01.12.2014 року, кладених між позивачем та відповідачем, останні не містять у собі даних щодо посади на яку приймається на роботу позивач, щодо розповсюдження на позивача внутрішнього трудового розпорядку Голованівської районної державної адміністрації, щодо зобовязань відповідача забезпечувати позивачеві робоче місце та умови праці, необхідні для виконання роботи, а також щодо розповсюдження на позивача гарантій, передбачених КЗпП України.

Окрім того, як вбачається зі змісту Наказів відповідача № 14 від 16.09.2014 року та № 21 від 01.12.2014 року, останні не містять у собі даних про зарахування відповідачки на роботу за строковим трудовим договором, а також посаду, за якою її зараховано на цю роботу.

З огляду на викладені обставини трудові угоди, укладені між сторонами, а також накази відповідача, видані на підставі цих угод, не містять достатньої кількості ознак, передбачених КЗпП України для визначення цих угод як трудових договорів, а відносин, які склалися між сторонами як трудових.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зі змісту трудових угод, укладених між позивачем та відповідачем, вбачається, що Голованівська районна державна адміністрація є замовником, а позивач виконавцем, що свідчить про цивільно-правовий характер зазначених трудових угод.

Окрім того, згідно ст. 98 КЗпП оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оплату праці» в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Згідно Підпункту 1 ґ) пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів № 268 від 09.03.2006 року в редакції чинній станом на дату спірних правовідносин було надано право керівникам місцевих державних адміністрацій, у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати посадові оклади окремим працівникам, посади яких не передбачені цією постановою, на рівні посадових окладів відповідних категорій спеціалістів та службовців.

У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Отже застосування сторонами у трудових угодах твердих грошових сум у якості оплати за виконання робіт без посилань на посаду, розмір посадового окладу та систему оплати праці, свідчить про договірний спосіб визначення розміру оплати за надані послуги що відповідає ознакам цивільно-правового договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що трудові угоди від 16.09.2014 року та від 01.12.2014 року, укладені між позивачем та Голованівською районною державною адміністрацією носили виключно цивільно-правовий характер, а отже записи у трудовій книжці позивача за № 7 від 16.09.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року та за № 8 від 01.12.2014 року про прийняття її на роботу до Голованівської райдержадміністрації по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, за № 9 від 05.12.2014 року про розірвання трудової угоди відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» було вчинено безпідставно.

Згідно п. 2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 року , у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів серед іншого можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення та примусове виконання обов'язку в натурі.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Керуючись ст. ст. 3,8,10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 в особі представника позивача ОСОБА_1 до Головавнівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про визнання недійсними записів у трудовій книжці, задовольнити повністю.

Визнати недійсними записи № 7 від 16.09.2014 року, про прийняття на роботу по трудовій угоді з 16.09.2014 року по 15.11.2014 року; № 8 від 01.12.2014 року про прийняття по трудовій угоді з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року; № 9 від 05.12.2014 року про розірвання трудової угоди відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», виконані у трудовій книжці серія АВ № 880559 на імя ОСОБА_2.

Зобовязати Голованівську районну державну адміністрацію Кіровоградської області внести записи у трудову книжку серія АВ № 880559 на імя ОСОБА_2 про визнання недійсними записів в трудовій книжці № 7 від 16.09.2014 року, № 8 від 01.12.2014 року та № 9 від 05.12.2014 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя: Гут Ю. О.