Справа №339/220/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Міжрічанської сільської ради з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання за нею права власності на спадкове майно - домоволодіння по вул.С.Стрільців, 69 в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області після смерті матері ОСОБА_3

Вимоги позову мотивує тим, що власниками вказаного будинковолодіння були її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які і проживали там. Після смерті батька, яка настала 11.08.2009 року її мати фактично прийняла спадщину, однак належним чином не її оформила та не виготовила правовстановлюючі документи. Мати після смерті батька залишилася проживати сама, оскільки часто хворіла, тому вона перейшла жити до неї, допомагала їй по господарству та доглядала за нею. А після смерті матері, яка настала 02.09.2016 року разом з своїм чоловіком похоронила її.

За життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном склавши заповіт в її користь. Однак оформити свої спадкові права вона не може, в зв"язку з тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину через пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене, з урахуванням приписів ст. 1268 ЦК вважається такою, що прийняла спадщину і просить вимоги задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.29).

Такі дії представника відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Окрім того, представник відповідача у вказаній заяві визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи є будинковолодіння по вул.С.Стрільців, 69 в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1959 році на законних підставах ( а.с.7-10).

Згідно записів погосподарських книг Міжрічанської сільської ради будинок облікувався за ОСОБА_3 до дня її смерті.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний житловий будинок збудовано у 1959 році на законних підставах і в записах по господарської книги будинковолодіння рахується за ОСОБА_3 (а.с.14), то суд визнав, що вона і була власником вказаного і після її смерті, яка настала 02.09.2016 року (а.с.12), такий входить до складу спадкового майна.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт в користь позивача, інші спадкоємці не зверталися із заявою про прийняття спадщини, що вбачається з постанови нотаріуса (а.с. 11,19).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача, яка після одруження змінила прізвище «Батун» на «Кирик» (а.с.18, 20).

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 Постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".).

Позивач заначила, що проживала разом з матірю по вул. С.Стрільців, 69 в с. Міжріччя, хоч фактично зареєстрована за іншою адресою по вул.Л.Українки, 17 в с.Міжріччя.

Зокрема, позивач ствердила в судовому засіданні, що після смерті батька ОСОБА_4 вона переїхала разом із своєю сім"ю до матері в будинок та з того часу постійно проживала разом з матір"ю, яка хворіла та потребувала особливого догляду.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що батько позивача ОСОБА_4 помер 11.08.2009року. (а.с.6).

Факт постійного проживання позивача в будинку по вул.С.Стрільців.69 в с.Міжріччя Болехівської міської ради разом із спадкодавцем ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_4 підтвердили також і свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проживали поруч із позивачем та були очевидцями вказаних подій.

Зокрема, вони пояснили, що позивач із своєю сім"єю постійно проживала разом з матірю та вели спільне господарство по вул.С.Стрільців.69 в с.Міжріччя Болехівської міської ради з часу смерті батька ОСОБА_4 Вона і надалі проживає у вказаному будинку після смерті матері, як єдина дочка.

Окрім цього, вказаний факт визнаний відповідачем у заяві про визнання позовних вимог.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті матері, оскільки на час смерті постійно проживала разом із спадкодавцем в належному будинку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, бажаючи прийняти спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті матері звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19).

Стосовно відсутності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, як спадкоємець за заповітом згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула право власності на нього по вул.С.Стрільців.69 в с.Міжріччя Болехівської міської ради, так як факт постійного проживання із спадкодавцем доведений під час розгляду справи.

Згідно технічного паспорту дане будинковолодіння складається: із житлового будинку "А", стайні Б, стодоли В, шопи Г, стайні Д, шопи Е, погребу Є, вбиральні Ж, огорожі, воріт, криниці.

На підставі наведеного, ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по вул. вул.С.Стрільців.69 в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку "А", стайні Б, стодоли В, шопи Г, стайні Д, шопи Е, погребу Є, вбиральні Ж, огорожі, воріт, криниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, місце проживання с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Міжрічанська сільська рада - вул. С.Стрільців, 2 с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, .

Дата складання повного тексту рішення 16 жовтня 2018 року.

Суддя О.С.Головенко