Справа № 314/1549/18
Провадження № 2/314/831/2018
14.06.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районий суд Запорізької області в складі
головуючого- судді Беспалько Т.Д.
при секретарі Печонкіної В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на земельну ділянку в порядку набувальної давності,
При обґрунтуванні своїх вимог пояснив, що більше 15 років користується даною землею. Відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року « Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» ОСОБА_2 отримала право на земельну частку ( пай) як член САТ ЗТ « Україна». Право на земельну частку ( пай) було посвідчено сертифікатом в умовних кадастрових гектарах. З того часу за домовленістю позивач став використовувати земельну частку ( пай).
Протягом всього вказаного часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб. Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до Позивача не пред`являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.
Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду його представник надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином
Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи.
За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» ОСОБА_2 отримала право на земельну частку ( пай) як член САТ ЗТ «Україна». Право на земельну частку ( пай) було посвідчено сертифікатом в умовних кадастрових гектарах. З того часу за домовленістю позивач став використовувати земельну частку ( пай).
Позивач весь час користувався вищевказаною земельною ділянкою. ОСОБА_2 повідомляла, що не буде користуватися земельною ділянкою через небажання та залишила Позивачу державний акт на земельну ділянку.
Позивач протягом всього часу володіє земельною ділянкою та державним актом без таємниць, відкрито для всіх третіх осіб.
Земельна ділянка використовувались позивачем за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Право позивача на земельну ділянку не заперечувалось, не оспорювалось.
З моменту фактичного володіння земельною ділянкою і по теперішній час до Позивача не пред`являвся правомочною особою позов про повернення земельної ділянки.
Таким чином, Позивач більше 15 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ № НОМЕР_1 та безпосередньо земельною ділянкою, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб.
Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.
Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
Жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Отже, враховуючи те, що Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії , який належить
ОСОБА_2 з жовтня 2009 року, та самою земельною ділянкою, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 в порядку набувальної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Припинити попередню державну реєстрацію права власності та речові права, похідні від права власності (права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право забудови земельної ділянки (суперфіцій), право господарського відання, право оперативного управління, право постійного користування та право оренди ( суборенди) земельної ділянки за ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько