Справа № 627/737/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Каліберди В.А.,
при секретарі - Вюнник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору купівлі продажу від 02.11.2004 року він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка №1 (колишня Куйбишева) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області.
Однак, відповідно до довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області у вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з часу придбання позивачем будинку в 2004 році не проживає у вказаному будинку, про що свідчить акт депутата.
Позивачу належить право володіти, користуватися і розпоряджатися будинком, а наявність реєстрації відповідача порушує вказані права позивача.
Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, оскільки іншим шляхом зняти ОСОБА_2 з реєстрації неможливо.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1, слухання справи у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в відкрите судове засідання повторно не зявився, хоча був викликаний своєчасно та у встановлений законом порядок.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі продажу будинку від 02 листопада 2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5316820 від 04.11.2004 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Шевченка №1 (колишня Куйбишева) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області на праві приватної власності належить ОСОБА_1.
Як вбачається з довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області від 15.06.2018 року №923 за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 Рінатовмч, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 15 червня 2018 року, складеного депутатом Краснокутської селищної ради Харківської області ОСОБА_3 в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що гр. ОСОБА_2, дійсно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2004 року.
У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
право відповідачами не оспорюється.
Згідно ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Окрім цього, судом встановлено, що в будинок нового власника, тобто позивача по справі, у визначеному законом порядку відповідач вселений не був, а тому не набув права на користування будин ком, а тому з дня продажу житлового будинку ОСОБА_2 утратив право користування житлом.
Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає; добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, тому всебічно, повно, обєктивно дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд ,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в житловому будинку №1 по вулиці Шевченка в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області.
Зобовязати Краснокутську селищну раду Харківської області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації за вказаною адресою, без предявлення паспорта громадянина України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1).
ОСОБА_2 (місце реєстрації: вул. Шевченка №1, смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, фактичне місце проживання не відоме).
СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА