22-ц/775/620/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року Єдиний унікальний номер 264/4054/18

Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року, у складі судді Пустовойт Т.В.,

у справі за матеріалами позову ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення збитків чоловіка,

В с т а н о в и в:

24 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому просив поновити пропущений процесуальний строк на подачу зустрічного позову, об'єднати зустрічний позов в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_2 ? частину збитків, понесеного ОСОБА_1 від інвестиційної діяльності в 2017 році у розмірі 125029, 33 грн., вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 у цивільній справі № 264/1746/18 просить стягнути грошові кошти на її утримання, тому ОСОБА_1 звернувся із зустрічною позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 інвестиційних збитків, які утворилися за час спільного проживання у їх шлюбі, оскільки за цей час позивач за зустрічним позовом був вимушений продати усі цінні папери, які останній придбав до шлюбу за власні кошти, для лікування їх новонародженої дитини та для підтримання стану ОСОБА_2, яка більшу частину вагітності знаходилась на збереженні вагітності.

Ухвалою судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків чоловіка повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема зазначив, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання по суті судом не розглядалась.

Для повного та всебічного розгляду правовідносин, які склались між сторонами, зустрічну позовну заяву необхідно розглядати в одному провадженні з цивільною справою № 264/1746/18 з поновленням строку для її подачі, про яке просив заявник.

При зверненні із зустрічним позовом законом не передбачено, що задоволення позову з однієї сторони повинно виключати задоволення зустрічного позову.

Судом порушено принцип змагальності сторін. Предметом первісного та зустрічного позову є стягнення грошових коштів.

За правилами ст. ст. 368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, однак відповідно до положень ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без зміни виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову відсутні, оскільки заявником не вказано поважності причин його пропуску, більш того заявник просить стягнути збитки, понесені ним від інвестиційної діяльності у 2017 році, а тому 11.06.2018 року, тобто у установлений судом строк для подання відзиву, а так саме і зустрічного позову, про їх існування заявникові було відомо та перешкод у поданні зустрічного позову за вказаним предметом не існувало.

Також суд виходив з того, що первісний та зустрічний позови можуть бути розглянуті окремо один від одного, їх спільний розгляд є недоцільним, зокрема задоволення чи відмова у задоволенні одного позову не виключає задоволення чи відмову у задоволенні іншого позову та навпаки.

З такими висновками апеляційний суд не може не погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За змістом ч. 2 ст. 193 ЦПК України однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному провадженні тоді, коли це дозволить більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

Взаємний зв'язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв'язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв'язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним та задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи цивільної справи № 264/1746/18 вбачається, що предметом первісного позову ОСОБА_2 є стягнення аліментів на її утримання (дружини) до досягнення дитиною шести років.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є стягнення збитків, понесених від інвестиційної діяльності.

Отже, з наведеного вбачається, що первісні та зустрічні позовні вимоги випливають з різних за своєю правовою природою правовідносин, та не пов'язані одні з одним, об'єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, оскільки, вимоги виникають з різних правовідносин, позови містять різний предмет, зміст вимог та обставин, які підлягають доказуванню.

Вказані обставини були встановлені судом першої інстанції, який прийшов до висновку про недоцільність спільного розгляду обох позовів. З наведеними висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, вважаючи їх обґрунтованими.

При цьому доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказаних висновків суду.

Апеляційний суд зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє права звернення до суду з даним позовом в загальному порядку, що передбачено ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, враховуючи належне вирішення судом першої інстанції заявленого ОСОБА_1 питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, на виконання вимог ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді Г.Л.Гаврилова

Л.М.Кочегарова