ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 690/274/16-ц

провадження № 61-9068св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., СтупакО. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - державний нотаріус Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерська Каміла Володимирівна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської Каміли Володимирівни на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року, постановлене колегією у складі суддів: Качана О. В., Захарової А. Ф., Фетісової Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», (далі - АК КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської К. В. про визнання безпідставною відмови державного нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документа.

Позов мотивовано тим, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 січня 2013 року задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим рішенням для задоволення своїх вимог за кредитним договором банку надано право продати від власного імені предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

Оскільки для вчинення дій з продажу квартири банку необхідний правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 19 листопада 2004 року державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області із відповідною заявою про видачу дубліката цього договору купівлі-продажу квартири, але державний нотаріус Тетерська К. В. відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії, мотивуючи тим, що АТ КБ «ПриватБанк» не є особою, на користь якої укладено вказаний договір, тому не має права отримувати дублікат правовстановлюючого документа.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати незаконною відмову державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської К. В. у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати її видати АТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу від 19 листопада 2004 року за реєстровим № 4261.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 червня 2016 року, постановленим у складі судді Здоровило В. А., у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус, зберігаючи нотаріальну таємницю, відмовила у видачі дубліката та договору і у судовому порядку може бути оскаржена постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, але у даному випадку відповідач таку постанову не виносила і позивач безпосередньо до нотаріуса не звертався.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконною відмову державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської К. В. від 16 квітня 2016 року у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язано її видати АТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу від 19 листопада 2004 року за реєстровим № 4261, посвідчений державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерською К. В.

Стягнено з державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської К. В. судові витрати в сумі 2 893,80 грн.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов висновку про незаконність дій нотаріуса і вважав, що сам факт відсутності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про видачу дубліката правовстановлюючого документа.

У жовтні 2016 року державний нотаріус Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської область Тетерська К. В.подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд ухвалив рішення без належного дослідження фактичних обставин справи і не взяв до уваги підстави видачі дубліката правовстановлюючого документа, що встановлені Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою і ухвалою цього ж суду від 15 лютого 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судом установлено, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 24 січня 2013 року задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаним рішенням банку для задоволення вимог за кредитним договором від 24 жовтня 2007 року надано право продати від імені власника квартиру шляхом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою, з правом отримання витягу з Державного реєстру прав власності та отриманням дублікатів правовстановлюючих документів.

АТ КБ «ПриватБанк» поштою направив до Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області заяву про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири від 19 листопада 2004 року.

Листом від 16 квітня 2016 року державний нотаріус Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерська К. В. повідомила про порядок видачі дубліката договору купівлі-продажу та роз'яснила, що дублікати документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються виключно фізичним особам та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її безвісно відсутньою, такі довідки видаються спадкоємцям померлого. Крім того, відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України дублікат документа видається у разі втрати або зіпсування його за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

Так, згідно із частиною п'ятою статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що до суду оскаржується нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, підставою видачі дубліката документа є втрата або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивач безпосередньо до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії не звертався і відповідач відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносила.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки до суду на підставі статті 50 Закону України «Про нотаріат» оскаржується нотаріальна дія, а в даному випадку такої дії нотаріусом не вчинено.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Отже при оскарженні дії нотаріуса, яка полягає у відмові у видачі дубліката правовстановлюючого документа, необхідно виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення; при цьому не допускається як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення.

З огляду на особливість дій, що вчиняються нотаріусами, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Разом із тим, суд першої інстанції ці обставини врахував і обґрунтовано у позові відмовив.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного суду постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим касаційний суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, враховуючи висновок касаційного суду про задоволення касаційної скарги, скасування рішення апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову АК КБ «ПриватБанк», з останнього на користь державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської К. В. підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1 653,60 грн.

Керуючись статями 141, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори Черкаської області Тетерської Каміли Володимирівни задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 вересня 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 30 червня 2016 року.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь Тетерської КамілиВолодимирівни 1 653,60 грн судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик