ун. № 759/4515/18
пр. № 2/759/4250/18
07 грудня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - П'ятничук І.В.,
при секретарі - Медвідчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -
В березні 2018 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, просить суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 126882 грн. 71 коп., посилаючись на ті підстави, що сторони перебували у шлюбі, рішенням суду від 16.05.2000 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання дитини рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23.03.2011 року було призначено аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач долею сина не цікавиться, його вихованням не займається, аліменти не сплачує, в результаті чого заборгованість складає 126882 грн. 71 коп., та відповідно пеня за прострочення сплати аліментів становить126882 грн. 71 коп.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому можливо розглянути справу в її відсутності.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, суду надано 23.11.2018 р. заяву з проханням розгляду справи в відсутності представника, що суд вважає за можливе.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставив.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі рішенням суду від 16.05.2000 року їх шлюб розірвано.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
На утримання дитини рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 23.03.2011 року було призначено аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
Всупереч зазначеному, рішення суду відповідач не виконує, у зв'язку з чим утворилась пеня за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14 лютого 2011 р. ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
16.02.2018 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві було видано довідку розрахунок заборгованості по аліментам з якої вбачається, що станом на 01.02.2018 р. розмір заборгованості становить 126882 грн. 71 коп.
Порядок стягнення аліментів визначається ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.
Відповідно до положень п.7.5.2 Інструкції «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій» від 15 грудня 1999 р. розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.
Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України зазначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем нараховано пеню саме в розмірі заборгованості в розмірі 126882 грн. 71 коп.
Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 61, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 195, 196 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 141, 209, 223, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 126 882 (сто двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 71 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1268 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя І.В.П'ятничук