Справа № 574/1398/17 Провадження №2/574/122/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 10.11.1995 року померла його мати ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0059708. Спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_1 (батько позивача) шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, який не оформивши юридично свої спадкові права помер 05.04.2004 року. До спадщини, яка відкрилася після його смерті, ввійшло, в тому числі, право на земельну частку пай попереднього спадкодавця. Позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал сертифікату на право земельну частку (пай) серії СМ №0059708 був виданий після смерті ОСОБА_3. Просив визнати за ним право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що подав до суду письмову заяву.

Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що подав до суду листа.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 районної державної адміністрації про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності.

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.11.1995 року в селі Черепівка Буринського району Сумської області померла ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059708, що вбачається із свідоцтва про смерть та сертифікату (а.с.6, 10).

Спадщину після смерті останньої прийняв її чоловік, являючись спадкоємцем першої черги за законом, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, довідкою Черепівської сільської ради (а.с.8, 23).

Із свідоцтва про смерть серії І-БП №187341 та інформаційних довідок із Спадкового реєстру видно, що ОСОБА_5 не оформивши юридично свої спадкові права після смерті ОСОБА_3, помер 05.04.2004 року.

У звязку зі смертю останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що було успадковане ним після смерті його дружини ОСОБА_3.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв його син позивач по справі, являючись спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявивши про відмову від неї відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Черепівської сільської ради та спадковою справою №91/2017.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Буринського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №373, позивач на частину спадкового майна спадщину оформив, однак у видачі свідоцтва на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що було успадковане спадкодавцем після смерті ОСОБА_3, нотаріус відмовив, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), був виданий вже після смерті спадкодавця 19.06.1996 року сторонній особі, аніж його титульному власнику, який має особисто розписатися в його отриманні, не є правомірним, що підтверджується письмовим повідомленням нотаріуса (а.с.21).

В той же час з інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю), видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059708 був зареєстрований 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №694 (а.с.24).

Крім цього судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи членом КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії СМ №000001 виданого спілці селян «Батьківщина» с. Черепівка 25.05.1995 року і реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши сертифікат на право на земельну частку (пай), сертифікат на яку було видано після її смерті.

Тобто суд прийшов до висновку, що право ОСОБА_3 на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право земельну частку (пай) серії СМ №0059708 сумнівів не викликає.

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 206, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1225, 1269,1296,1297 ЦК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого 05 квітня 2004 року батька ОСОБА_5, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Батьківщина» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій 10 листопада 1995 року ОСОБА_3, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0059708, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації від 4 червня 1996 р. №200 та зареєстрованого 25.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №694.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: