Провадження№2/235/1244/18
Справа №235/2596/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покровську цивільну справу за

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 30.06.2017 року померла її рідна сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в с. Оетябрське Добропільського району Донецької області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Донецької області. Вона є єдиною спадкоємицею за законом, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про народження спадкодавця ОСОБА_4 серії ЯТ № 089221, містить незастережні виправлення та не має номеру актового запису про народження. Вказане свідоцтво про народження та актовий запис про народження ОСОБА_4 містить розбіжності у прізвищі та імені спадкодавця, які не можуть бути усунуті без судового розгляду про встановлення факту родинних відносин. Крім того, є невідповідність у розмірі земельної ділянки, так як в ухвалі Харцизького міського суду від 29.12.2012 року вказана земельна ділянка площею 6,2523 га, а при інструментальному вимірянні вказаної ділянки, який складає 6,2515 га, що є незначним відхиленням від того, який було вказано в державному акті. Просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_1, з ОСОБА_3, яка померла 30.06.2017 року, визнавши їх рідними сестрами; визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області кадастровий номер :06000:0063 площею 6,2515 га.

В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу слухати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не зявилась, просив справу слухати у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. ( а. с. 72,73).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є рідними сестрами .

Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавицею підтверджується наданими свідоцтвами про народження.( а. с. 14, 15). Так, згідно свідоцтва про народження серії ЯТ № 089221 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а. с. 14). Батьками позивачки по справі ОСОБА_7 значаться також ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 309355 ( а. с. 15).

26.09.2017 року ОСОБА_3 померла ( а. с. 16).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області кадастровий номер :06000:0063 площею 6,2515 га., та належала померлій на підставі ухвали Харцизького міського суду від 29.12.2012 року ( а. с. 10-11).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8552540 від 28.08.2013 року право власності на земельну ділянку площею 6,2515га за кадастровим номером:06000:0063, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області, зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення Харцизького міського суду Донецької області № 2/0550/2620/2012 від 29.12.2012 року. ( а. с. 9).

Позивачка як спадкоємиця другої черги звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ( а.с. 33).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що свідоцтво про народження ОСОБА_4 ЯТ № 089221 містить незастережні виправлення та не має номеру актового запису про народження, згідно відповіді № 15.32-12/1878 від 06.11.2017 року в архіві виявлено актовий запис про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а. с. 17). Тобто у наданих документах є розбіжності у прізвищі та імені спадкодавці, які не можуть бути усунуті без судового розгляду.

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 3 ЦПК України.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу дублікату правовстановлюючих документів. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2018 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З урахуванням встановленого суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_3, факт родинних відносин з якою знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з наявністю розбіжностей в анкетних даних позивачки і спадкодавці, з наявністю розбіжностей в розмірі площі земельної ділянки, вказаних в рішенні суду та технічній документації, в той час як право власності на спірну земельну ділянку площею 6,2515 га, підтверджено у тому числі витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд приходить до висновку про те, що право власності на спадкове майно,зокрема вищезазначену земельну ділянку,в порядку спадкування за законом підлягає визнанню за спадкоємцем ОСОБА_1 в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1218, 1262,1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273,293,294,315 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною сестрою ОСОБА_3, яка померла 30 червня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 6,2515га за кадастровим номером:06000:0063, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_3, яка померла 30.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: