Справа № 477/734/17
Провадження № 2/477/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 22 травня 2016 року, право власності на спадкове майно у виді 1/3 частини земельної ділянки, площею 2,63 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Котляревської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, а також 1/3 частину цієї ж земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 18 липня 2016 року.

Крім того просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по вул. Миру, 40, в с. Котляреве Вітовського району Миколаївської області та на земельну ділянку, площею 0,19 га, виділену за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також на земельну ділянку, площею 1,70 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Котляревської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті матері та батька залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених підтверджуючих документів.

Посилаючись на те, що іншими доказами як наприклад копіями документів та довідками підтверджується належність померлим спадкодавцям майна на праві власності, тому просила в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка не зявилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, а також в своїй заяві просила позов задовольнити.

Відповідач, який проживає в Російській Федерації, на розгляд справи до Жовтневого районного суду не зявився. З дотриманням вимог процесуального закону був повідомлений про час та місце засідання в порядку виконання доручення про правову допомогу, при виконанні якого також надав Коломинському міському суду Московської області РФ (за своїм місцем проживання) пояснення, відповідно до яких позов визнав та не заперечував проти розгляду справи за його відсутності

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

22 травня 2016 року померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 2,63 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Котляревської сільської ради Вітовського району (раніше Жовтневого району) Миколаївської області, яка належала їй відповідно до державного акту серії І-МК № 014519, виданого Котляревською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини (час смерті) ОСОБА_3 з нею проживав її чоловік ОСОБА_4, який таким чином прийняв спадщину і відноситься до спадкоємців першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України).

Також до спадкоємців першої черги за законом відносяться діти померлої: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1, які подали у передбачений законом шестимісячний строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1267 ЦК України їх частки у спадщині є рівними, тобто по 1/3 кожному.

В той же час, після отримання спадщини ОСОБА_4 не переоформив її на своєї імя і помер 18 липня 2016 року.

ОСОБА_5 кодексу України вирізняють два види спадкування: за законом та за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

За свого життя він склав заповіт, посвідчений 27 травня 2016 року, яким заповів на випадок своєї смерті все належне йому майно де б воно не знаходилося своїй дочці ОСОБА_1.

Остання спадщину прийняла шляхом подання в передбачений законом шестимісячний термін заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

В той же час, звернувшись до нотаріус за оформленням спадщини після смерті батька вона отримала письмове розяснення нотаріуса про неможливість нотаріального оформленням спадщини, через не представлення належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість.

Після смерті ОСОБА_4 у спадок залишилося нерухоме майно:

- житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по вул. Миру, 40 в с. Котляреве Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, який йому належав відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 15 червня 2005 року на підставі рішення № 151 цього ж виконавчого комітету від 20 грудня 2004 року;

- земельну ділянку, площею 0,19 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою,

- земельну ділянку, площею 1,70 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Котляревської сільської ради (тепер територія обєднаної територіальної громади Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, яка йому належала відповідно до державного акту серії МК № 035209, виданого Жовтневою (тепер Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області;

- 1/3 частину земельної ділянки, площею 2,63 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої межах Котляревської сільської ради Вітовського району (раніше Жовтневого району) Миколаївської області, яку він отримав в порядку спадкування за законом після смерті жінки ОСОБА_3, а їй належала, як вже було зазначено вище, віповідно до державного акту серії І-МК № 014519.

В результаті добровільного об'єднання територіальних громад Котляревська сільська рада увійшла до складу Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Виходячи з положень ст. 1223 ЦК України, за наявності заповіту ОСОБА_4, за яким все майно після його смерті переходить до ОСОБА_1, і яка прийняла спадщину після його смерті, то син померлого ОСОБА_2 усувається від спадкування за заповітом після смерті батька.

В той же час, звернувшись до нотаріуса за оформлення спадщини ОСОБА_1 отримала письмові розяснення нотаріуса про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених документів на спадщину. Крім того, спадкування нею в цілому земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_3 неможливо, так як заяву про прийняття спадщини також подав син спадкодавці ОСОБА_2

Як було встановлено, то за невідомих обставин оригінали документів були втрачені.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Належність земельних ділянок підтверджується копіями державних актів, а належність будинку, окрім копії свідоцтва про право власності, також і довідкою комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18 квітня 2017 року.

Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки за життя належали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і входять до складу спадщини після їх смерті, тому в порядку спадкування мають відійти спадкоємцям першої черги за законом, тобто позивачці, з врахуванням наявності спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258, 259, 262-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 22 травня 2016 року на 1/3 частину земельної ділянки, площею 2,63 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, яка належала спадкодавиці відповідно до державного акту серії І-МК № 014519, виданого 19 лютого 2001 року Котляревською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 18 липня 2016 року на 1/3 частину земельної ділянки, площею 2,63 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, яку він отримав в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 22 травня 2016 року, а вона належала спадкодавиці відповідно до державного акту серії І-МК № 014519, виданого 19 лютого 2001 року Котляревською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 18 липня 2016 року на наступне майно:

-житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Котляреве, вул. Миру, 40;

-земельну ділянку, площею 0,19 га, розташовану за цією ж адресою, яка належала йому відповідно до державного акту серії МК № 00688, виданого 01 листопада 1996 року Котляревською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області;

-земельну ділянку, площею 1,70 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради (раніше Котляревська сільська рада) Вітовського району Миколаївської області, яка належала йому відповідно до державного акту МК № 035209, виданого 03 серпня 2004 року Жовтневою (тепер Вітовська) районною державною адміністрацією Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Р.В. Козаченко