Дата документу 26.12.2018 Справа № 554/5595/18
Провадження № 2/554/2554/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

Головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Бакулей А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (36040, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36040, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 (36002, м. Полтава, вул.. Левадна, 7), третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора (36020, м. Полтава, вул.. Гоголя, 11) про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності та визначення права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої прохала суд визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 34,4 кв. м., житловою площею 17,3 кв. м., становить 1/2; визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 23.02.1991 року по день розірвання шлюбу 06.09.2006 р. Під час шлюбу ОСОБА_5 придбав квартиру за адресою АДРЕСА_2. Позивач зазначала, що вказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності, а тому її частка у вказаному майні складає 1/2. Після смерті 24.10.2017 р. ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа у Першій Полтавській державній нотаріальній конторі. Вказана квартира входить до складу спадщини. 15.06.2018 р. позивач звернулась до вказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_5, а саме на 1/2 частини вказаної квартири. Постановою нотаріуса від 15.06.2018 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 07.11.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 18.12.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Законний представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 26.12.2018 р. надала до суду заяву, відповідно до якої прохала суд розглядати справу за її відсутності, прохала суд здійснити поділ 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 в рівних частках між синами померлого ОСОБА_5: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відзив на позов, а також зустрічна позовна заява від ОСОБА_4 в інтересах відповідача ОСОБА_3 до суду не падавались.

Вимоги законного представника ОСОБА_4, викладені у заяві від 26.12.2018 р., є предметом окремих позовних вимог, а тому в межах вказаного позову, враховуючи відсутність зустрічного позову, розгляду не підлягають.

06.12.2018 року до суду від представника третьої особи - Першої Полтавської державної нотаріальної контори - надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при вирішення справи покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дошлюбне прізвище - Букрєєва) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1991 року (номер актового запису 383), який між ними було розірвано 06.09.2006 року на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2004 р. № 2-6093 (актовий запис про розірвання шлюбу 396), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0.

Про розірвання шлюбу 06.09.2006 року Октябрським відділом РАЦС Полтавського МУЮ видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 019785.

Судом встановлено, що під час перебування у вказаному шлюбі ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за номером 5330, придбав квартиру за адресою АДРЕСА_2 житловою площею 17,30 кв. м.

Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_5 на праві приватної власності; загальна площа 34,4 кв. м. житлова площа 17,3 кв. м.

Судом встановлено, згідно зі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 359369, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 24.10.2017 року, актовий запис про смерть № 1517.

Після смерті ОСОБА_5, згідно з Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі номер № 50240512 від 12.12.2017 р., Першою Полтавською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 61719583.

Спадкова справа відкрита на підставі заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від 12.12.2017 р. про прийняття спадщини, який є рідним сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 053275, актовий запис про народження 1102, що входить до першої черги спадкоємців за законом.

Також, судом встановлено, згідно з копії свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 135358, що спадкодавець ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що входить до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50240044 від 12.12.2017 р. заповіт або спадковий договір не реєструвався спадкодавцем ОСОБА_5

Згідно з письмової відповіді завідувача Першої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 встановлено, що у звязку з наявністю в реєстрі арешту на майно спадкодавця, видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 відсутні підстави.

Судом встановлено, що 15.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_5, а саме на 1/2 частини вказаної квартири.

Постановою нотаріуса від 15.06.2018 р. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, на підставі того, що

Згідно із п. п. 3.4 п. 4 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування другому з подружжя, а не колишньому подружжю.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України).

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, на підставі встановлених доказів вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_2 була придбана спадкодавцем під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1, а тому є об'єктом спільної сумісної власності, 1/2 частина якої належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду (704,80 грн., 1 311,50 грн., що разом становить 2016,30 грн.), тобто по 1 008,15 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 368, 392 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 68, 70 СК України, ст. ст. 2-5, 10-11, 76-83, 95, п. 2 ч. 3 ст. 133, ч. 6 ст. 139, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (36040, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36040, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 (36002, м. Полтава, вул. Левадна, 7), третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора (36020, м. Полтава, вул. Гоголя, 11) про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності та визначення права власності на нерухоме майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36040, АДРЕСА_1) 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 34,4 кв. м., житловою площею 17,3 кв. м.

Визнати за за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36040, АДРЕСА_1) право власності на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса 36040, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36040, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1 008,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36040, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1 008,15 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко