ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
11 жовтня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
02 травня 2018 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, щоз 29.04.2011 по 14.11.2013 вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, так як спільне життя не склалося їх шлюб було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час донька перебуває на її утримані та проживає разом з нею. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, належним чином виконує свій материнський обов'язок. Проте, батько ОСОБА_3 фактично самоусунувся від виконання своїх обов'язків, систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу, не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з нею в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується.
На підставі викладеного позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
26 липня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду.
Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримує.
В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Судом встановлено, що від спільного подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим 25.10.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.6/.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 14 листопада 2013 року, що підтверджується заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва /а.с.15/.
Відповідно до довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заборгованість по аліментній платі станом на 01 червня 2017 року становить 42 658, 60 грн. (а.с.17).
Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №66 від 19.02.2018, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.17/.

Відповідно до Висновку №06-23/703 від 19.02.2018, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.21-22/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації з грудня 2015 року по теперішній час /а.с.19/.

Відповідно до характеристики, яка видана комітетом самоорганізації населення мікрорайону Фастів - ІІ, ОСОБА_3 проживає разом з мамою ОСОБА_1, дівчинка школу та садочок не відвідує, наразі ходить на курси підготовки до школи. ОСОБА_3 привітлива, вихована, товариська, добра, вміє читати по складам, рахувати, має друзів серед однолітків, вихованням дівчинки займається мама /а.с.18/.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/703 від 19.02.2018 Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньки не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з нею і не проявляє турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 167,170 Сімейного Кодексу України, положеннями ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання не відоме), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради ( , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна,1) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова