Справа № 727/4627/16-ц
Провадження № 2/727/303/18
Р І Ш Е Н Н Я
10 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Слободян Г.М.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
за участю: відповідача ОСОБА_2
розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №05-000338-01 від 25.09.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, - ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Енергобанк» ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена завчасно, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи. (том 3 а.с.15).
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки у нього відсутня заборгованість, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи був складений без врахування всіх платежів, що були зроблені ним на виконання умов кредитного договору, а надані ним квитанції про проведення платежів не були враховані при складанні позивачем розрахунку позову, у звязку з чим просив призначити судово-економічну експертизу.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Платіжні картки відповідачем ОСОБА_2 отримано 01.10.2012 року та 23.11.2012 року, що підтверджується розписками про отримання (том 1 а.с.47).
Розрахунок заборгованості по кредиту (том 1 а.с.8-26) відповідача ОСОБА_2 перед ПАТ «Енергобанк» станом на 03.06.2016 року свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена.
Позивач звертався до відповідача ОСОБА_2 з повідомленням-вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі упродовж семиденного строку з моменту отримання вимоги, проте відповідач залишив повідомлення-вимогу без уваги (том 1 а.с.50-51), що також підтверджується описом поштового відправлення (том 1 а.с.50 -57).
Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк» з відшкодування з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 12.06.2015 року. Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення ОСОБА_6 строком на 1 рік з 12.06.2015 року по 11.06.2016 року включно (том 1 а.с.58-59), рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року, вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» на два роки по 11.06.2018 року включно (том 1 а.с.60-61); рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.08.2015 року, вирішено делегувати всі повноваження ліквідатора ПАТ «Енергобанк», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7, на час здійснення процедури ліквідації банку (том 1 а.с.62).

Крім того, судом було досліджено копію кредитної справи відповідача ОСОБА_2 та виписки по особовому рахунку наданих на запит суду ПАТ «Енергобанк» 24.11.2017 року (том 1 а.с.173-236).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.

Згідно ст.ст.1050 ч.1, 625 ч.2 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Передбачено ст. 1049 ЦК України, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.05.2017 року було призначено судово-економічну експертизу, відповідно до висновку №465 від 14.08.2018 року, дослідженням поданих документів, судовим експертом встановлено, що документально не підтверджується заявлений у позовних вимогах позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Енернобанк» розмір заборгованості, в тому числі тіла кредиту, процентів, штрафних санкцій, за договором №05-000338-01 від 18.09.2013 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA (том 3 а.с.33-38).

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконав в повному обсязі, оскільки відповідачем сума боргу повернута, що підтверджується квитанціями, відповідно до яких відповідач сплачував на адресу позивача заборгованість (том 1 а.с.85-100), що також підтверджується висновком судово-економічної експертизи №465 від 14.08.2018 року (том 3 а.с.33-38).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №05-000338-01 від 25.09.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, зокрема: стягненні заборгованості в розмірі 97963,84 грн., з яких заборгованість за кредитом 45345,51 грн.; - заборгованість за штрафами виникнення простроченої заборгованості 31666,39 грн.; - заборгованості за штрафами несанкціонованого овердрафту (переліміт) 27,46 грн.; - заборгованості за штрафами виникнення простроченої заборгованості (константа) 2250,00 грн., - заборгованості по відсотках 18674,47 грн. та стягнення судових витрат в сумі 1469,45 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.12.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.