Провадження №2/760/738/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарях Коваленко І.О., Ковальській К.О., Літвінчук А.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача МЕРТ України та третьої особи ДП "Український інститут інтелектуальної власності" - Ресенчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", ОСОБА_7 про визнання недійсним повністю Свідоцтва на знак для товарів та послуг НОМЕР_1 та зобов'язання вчинити дію, суд -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2016 Політична партія «Українське об'єднання патріотів - Укроп», звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання недійсним повністю Свідоцтва на знак для товарів та послуг НОМЕР_1 та зобов'язання вчинити дію.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що йому з бази даних Зареєстровані в Україні знаки для товарів та послуг стало відомо, що на ім'я «ОСОБА_3 зареєстровано знак для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2, заявка № m201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. № 21 стосовно наступного переліку товарів та послуг: клас 16, клас 35, клас 41, клас 43, клас 45.

Позивач зазначає, що 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі № 760/18109/16-ц за позовною заявою Політичної партії «Українське об'єднання патріотів-Укроп» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору від 28 липня 2016, зобов'язання вчинити дію.

Позивач також зазначає, що 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва у справі № 760/18109/16-ц постановлена ухвала про забезпечення позову, якою постановлено:

заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я третіх осіб.

Позивач стверджує, що не зважаючи на наявність ухвали про забезпечення позову від 28.10.2016 ухваленою Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 760/18109/16-ц, відповідачем 2 та третьою особою з боку відповідача 2 вчинені дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою № m201510483 на ім'я ОСОБА_3, АДРЕСА_4 (UA) та подальшої реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів та послуг знаку за заявкою № m201510483 на ім'я ОСОБА_3, АДРЕСА_4 (UA). Відповідачем 2 в результаті незаконно зареєстровано та внесено до Державного реєстру Знаків для товарів та послуг України на ім'я «ОСОБА_3 знак для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2, заявка № m201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. 21.

Позивач зазначає, що підставою для визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію є те, що договір від 28 липня 2016, який оскаржується по справі № 760/18109/16 підлягає визнанню недійсним, а також наявність ухвали про забезпечення позову від 28.10.2016, ухваленої Солом'янським районним судом м. Києва С.В. у справі № 760/18109/16-ц, крім того позивач посилається, що відповідно до п. 3.17 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг,затвердженого Наказом Держпатенту України № 116 від 28.07.1995 року, право представника на відкликання заявки або на передачу права на заявку повинно бути чітко зазначено у довіреності.

Позивач у позові посилається на те, що Благодійна організація «Укроп» вул. Комсомольська, б. 58, м. Дніпропетровськ, 49000 Україна () в особі посадової особи голови правління ОСОБА_8 за договором від 20.01.2016 передала права заявника (заміна заявника за заявкою) та право на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою № m201510483 до ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «УКРАЇНСЬКЕ ОБ"ЄДНАННЯ ПАТРІОТІВ - УКРОП» вул. Велика Васильківська, б. 28. кв. 1, м. Київ, 01004 Україна () в особі ОСОБА_7 що діяв за довіреністю від 31.07.2015 підписаної ОСОБА_3, головою Політичної ради Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» (період повноважень з 12.07.2015 року по 23.01.2016 року).

Позивач стверджує, що станом на початок жовтня 2016 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_7 за довіреністю від 31.07.2015 та без відповідного права та розпорядження посадової особи Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» підписав від імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» договір від 28.07.2016 яким передав права заявника (заміна заявника за заявкою) та право на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою № m201510483 ОСОБА_3, мешкаючому АДРЕСА_1 (UА), а станом на 20.09.2016 Державна служба інтелектуальної власності повідомила позивача про прийняття рішення (повідомлення про рішення № 68050/3М/16 від 20.09.2016р.), що в найменування та адресу заявника за заявкою отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг № m201510483 внесені зміни, а саме: (п.731) замість заявника за заявкою Політична партія «Українське обієднання патріотів - Укроп» вказано заявника (особа, що має право на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг) - ОСОБА_3, АДРЕСА_4 (UА).

В позові також посилається на те, що відповідачем 2 Державною службою інтелектуальної власності та Державним підприємством «Український інститут промислової власності», що знаходиться в підпорядкуванні Державної служби інтелектуальної власності, в результаті бездіяльності не було належним чином перевірено повноваження довіреної особи ОСОБА_7 відчужувати від імені позивача, імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп», право позивача на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг № m201510483, що потягло за собою вчинення неправомірної дії та ухвалення неправомірного рішення стосовно порушення прав позивача на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою № m201510483.

Позивач вказав у позові, що відповідач 1, ОСОБА_3, як член Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» не мав права виступати, як вигодонабувач за оскаржуваним договором, а відповідач 2, ОСОБА_7, як довірена особа позивача, не мав повноважень на відчуження прав на комбінований знак УКРОП, включаючи відчуження права позивача на отримання Свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою № m201510483.

06.12.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді від 09.12.2016 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.12.2016 заяву Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію було задоволено частково.

Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України ( , 03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, буд. 45, Україна ) вчиняти дії з реєстрації договорів про передачу прав на знак за Свідоцтвом України на знак для товарів та послуг НОМЕР_1 (заявка № m201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. №21).

Заборонено ОСОБА_3; АДРЕСА_4 (UA) вчиняти дії з передачі (відчуження) прав на ім'я третіх осіб на знак за Свідоцтвом України на знак для товарів та послуг НОМЕР_1 (заявка № m201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. №21).

24.02.2017 на адресу суду від представника ДСІВ України та ДП «Український інститут інтелектуальної власності» - Ресенчука В.М. надійшли заперечення на позов, в яких останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що усі твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства у сфері інтелектуальної власності.

Пояснив, що 03.07.2015 Укрпатент отримав заявку Благодійної організації «Укроп» про реєстрацію знака для товарів і послуг «» для 16, 35, 41, 43 та 45 класів та заявці наданий номер m 2015 10483. Разом з заявкою № m 2015 10483 подано оригінал довіреності від 10.06.2015, виданий Благодійною організацією «Укроп» в особі керівника ОСОБА_8 патентному повіреному ОСОБА_10. ОСОБА_11 передбачає, зокрема дії, пов'язані з «переданням будь-яких прав». ОСОБА_11 видана без права передоручення. Строк дії довіреності - два роки. Подальше листування за заявкою № m 2015 10483 здійснювалось Укрпатентом з патентним повіреним ОСОБА_10

Так, 26.07.2015 Укрпатентом надіслано повідомлення за №26590 про встановлення дати подання заявки m 2015 10483 - 03.07.2015, а 01.09.2015 Укрпатентом надіслано повідомлення за №27185/3 про необхідність надсилання виправленої довіреності на представництво інтересів заявника перед Укрпатентом. 19.09.2015 Укрпатентом одержана довіреність від 10.06.2015 з виправленою назвою Укрпатенту, видана Благодійною організацією «Укроп» в особі керівника ОСОБА_8 патентному повіреному ОСОБА_10. ОСОБА_11 передбачає, зокрема дії, пов'язані з «переданням будь-яких прав». ОСОБА_11 дана без права передоручення. Строк дії довіреності - два роки.

Вказав, що 25.09.2015 Укрпатентом надіслано висновок формальної експертизи заявки № m 2015 10483 за №30128 про відповідність вимогам статті 7 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та лист за №30129 про узгодження бібліографічних даних. 25.09.2015 Укрпатентом надіслано повідомлення за №36789/3 про можливу відмову у реєстрації знака відносно усього переліку товарів і послуг на підставі суперечності публічному порядку, відтворення твору мистецтва та схожості з іншими позначеннями.

17.02.2016 Укрпатентом одержане клопотання від ОСОБА_10 про зміну особи заявника за заявкою m 2015 10483 з Благодійної організації «Укроп» на Політичну партію «Українське об'єднання патріотів - УКРОП», до клопотання додавались: оригінал договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг, укладений 20.01.2016. Відповідно до цього договору, Благодійна організація «Укроп» в особі Голови правління ОСОБА_8 передає Політичній партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі Довіреності від 31.07.2015 всі права на знак для товарів і послуг «УКРОП», включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. Відповідно до договору особи, чиї підписи поставлено нижче, є дійсними представниками, які мають належні повноваження на підписання цього договору.

Також наданий оригінал довіреності від 31.07.2015, виданий Політичною партією «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» в особі Голови Політичної Ради партії ОСОБА_3 на уповноваження громадянина ОСОБА_7 на вчинення правочинів від імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП», в тому числі: "підписувати від імені Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - УКРОП" будь-які документи, пов'язані з реєстрацією Торговельної марки/Товарного знаку УКРОП, в тому числі але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо". Відповідно до цієї довіреності повноваження за цією довіреністю частково можуть бути передані третім особам. ОСОБА_11 дійсна до 31.07.2016. Оригінал довіреності від 20.01.2016, виданий Політичною партією «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» в особі представника ОСОБА_7 патентному повіреному ОСОБА_10 ОСОБА_11 передбачає, зокрема дії, пов'язані з «переданням будь-яких прав». ОСОБА_11 дана без права передоручення. Строк дії довіреності - два роки. Всі інші довіреності вважаються скасованими.

Зазначено, що 25.02.2016 Укрпатентом надіслано повідомлення за №2727/3 про врахування клопотання про внесення змін до найменування та юридичної адреси заявника на підставі договору про передачу права.

Так, 26.07.2016 Укрпатентом надіслано висновок про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи за №9316/3.

Посилався на те, що 31.08.2016 Укрпатентом одержано клопотання про зміну особи заявника на знак m 2015 10483 з Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» на ОСОБА_3.

До клопотання додавались: оригінал Договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг, укладений 28.07.2016, відповідно до якого Політична партія «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» в особі представника ОСОБА_7, який діє на підставі Довіреності від 31.07.2015 передає ОСОБА_3 всі права на знак для товарів і послуг «УКРОП», включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. Відповідно до договору особи, чиї підписи поставлено нижче, є дійсними представниками, які мають належні повноваження на підписання цього договору. Підпис представника ОСОБА_7 на зазначеному договорі скріплений круглою печаткою Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП», ідентифікаційний код 39479782. Також надано оригінал довіреності від 27.07.2016, виданий ОСОБА_3 ОСОБА_12 ОСОБА_11 передбачає, зокрема дії, пов'язані з «переданням будь-яких прав». ОСОБА_11 дана без права передоручення. Строк дії довіреності - два роки. Всі інші довіреності вважаються скасованими. Оригінал довіреності від 31.07.2015, виданий Політичною партією «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» в особі Голови Політичної Ради партії ОСОБА_3 на уповноваження громадянина ОСОБА_7 на вчинення правочинів від імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП», в тому числі: "підписувати від імені Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - УКРОП" будь-які документи, пов'язані з реєстрацією Торговельної марки/Товарного знаку УКРОП, в тому числі але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо". Відповідно до цієї довіреності повноваження за цією довіреністю частково можуть бути передані третім особам. ОСОБА_11 дійсна до 31.07.2016.

Зазначено, що 20.09.2016 Укрпатентом надіслано лист ОСОБА_10 за № 68050/ЗМ/16 для Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» та за №68049/ЗМ/16 для ОСОБА_3 про внесені зміни в найменування та адресу заявника.

Вказав, що 28.09.2016 Укрпатентом одержано клопотання №28/09-16 за підписом Голови Секретаріату Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» ОСОБА_13 стосовно надання уповноваженій особі ОСОБА_14 матеріалів заявки для ознайомлення. До клопотання додається копія довіреності від 22.08.2016, видана Головою Політичної ради Партії ОСОБА_15 громадянину ОСОБА_14 ОСОБА_11 видана без права передоручення і дійсна до 31.12.2016.

30.09.2016 Укрпатентом одержано лист за підписом Голови Секретаріату Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» ОСОБА_13, яким повідомляється, що єдиним представником є ОСОБА_14 та що партія не здійснювала жодних дій щодо передачі права. Попередні довіреності інших осіб анульовані. 05.10.2016 Укрпатентом направлені копії матеріалів заявки № m 2015 10483 ОСОБА_14 06.10.2016 ОСОБА_10 сплачене державне мито за видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою №m 2015 10483, а 07.10.2016 ОСОБА_10 сплачений збір за публікацію про видачу свідоцтва за заявкою № m 2015 10483.

Посилався на те, що аналізом матеріалів заявки на знак для товарів і послуг за заявкою №m201510483 встановлено, що заявником та його правонаступником дотримані вимоги, встановлені пунктом 3.3.8 Правил складання, подання, та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 №116 стосовно передачі права на одержання свідоцтва за заявкою. Укрпатент не мав підстав уточнювати надані документи або не вносити зміни щодо заявника, а отже діяв відповідно до Закону та Правил.

26.07.2016 висновок про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою № m 2015 10483 набув статусу рішення ДСІВ про реєстрацію знака.

Зазначено, що мито та збір сплачені 06.10.2016 та 07.10.2016 відповідно.

До ДСІВ та Укрпатенту інформація про скасування довіреності від 31.07.2016, виданої ОСОБА_7 на представництво інтересів Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» на дату прийняття рішення ДСІВ не надходила.

Зазначена інформація надійшла лише 13.10.2016, тобто після прийняття ДСІВ рішення, при цьому підтверджуючі документи не надані.

На переконання представника ДСІВ України та ДП «Український інститут інтелектуальної власності», вищезазначені обставини справи, дії та підстави їх вчинення ДСІВ та Укрпатентом під час проведення експертизи за заявкою № m 2015 10483 свідчить, що ДСІВ не порушила жодної з вимог законодавства України, діяла у повній відповідності з принципами, встановленими статтею 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом та Правилами. Дії Укрпатенту за вказаною заявкою також були правомірними та здійснені в межах компетенції цього закладу. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, в обґрунтування своїх позовних вимог щодо винних дій ДСІВ. Усі звинувачення позивача щодо ДСІВ не відповідають законодавству і дійсним обставинам справи та базуються виключно на припущеннях, суб'єктивних думках та оціночних судженнях не підтверджених жодними фактичними обставинами справи.

03.03.2017 на адресу суду від ОСОБА_7 надійшла заява про залучення його до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог та в ході розгляду справи, вказане клопотання було задоволено та ОСОБА_7 було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

20.03.2017 на адресу суду від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію.

Ухвалою суду від 20.03.2017 у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію - відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2017 було задоволено клопотання представника позивача про залучення до справи співвідповідача та залучено до участі у справі співвідповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Ухвалою суду від 04.10.2017 у задоволенні клопотання представника Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» про об'єднання позовних заяв в одне провадження в цивільній справі за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", ОСОБА_7 про визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію - відмовлено.

02.07.2018 представником відповідача ОСОБА_3 подано пояснення щодо позовної заяви, з якого вбачається, що останній не визнає позов, заперечує проти його задоволення, вважає його безпідставним, незаконним та необгрунтованим та не погоджується з правовою оцінкою обставин, наданою позивачем.

Представник ОСОБА_3 вказав, що всі необхідні повноваження на укладення ОСОБА_7 договору про передачу прав на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг від 28.07.2016 були надані повноважним на той час Головою Політичної ради Партії. Жодних підстав для припинення представництва за довіреністю в ОСОБА_7 не було (довіреність не була скасована або відкликана, правочин вчинений у строк, в межах якого були надані відповідні повноваження представнику). У разі видачі юридичною особою представнику довіреності на вчинення відповідного правочину, протягом строку довіреності або до припинення її дії від імені юридичної особи діє цей представник, відтак є необгрунтованими також посилання позивача щодо необхідності отримання представником додаткових повноважень чи вказівок від діючого Голови Політичної ради Партії.

Представник ОСОБА_3 вказав, що позивач не був первісним заявником за заявкою №m201510483 на реєстрацію знаку для товарів і послуг, яка була подана ще 03.07.2015, оскільки позивач, як правонаступник, отримав право на одержання свідоцтва за заявкою №m201510483 на знак для товарів і послуг від правопопередника - Благодійної організації «УКРОП», за договором про передачу прав на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг від 20.01.2016, який від імені позивача був підписаний довіреною особою ОСОБА_7, який діяв на підставі тієї ж самої довіреності від 31.07.2015, що й при укладенні договору про передачу прав на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг від 28.07.2016.

Представник ОСОБА_3 стверджує, що договір від 20.01.2016, за яким позивач набув право на одержання свідоцтва за заявкою №m201510483 на знак для товарів і послуг, за текстом та змістом є абсолютно ідентичним договору 28.07.2016, за яким позивач ці права передав.

В поясненнях представник ОСОБА_3 також посилається, на необґрунтованість позову в частині того, що ОСОБА_3, як член Партії не мав права виступати вигодонабувачем за оскаржуваним Договором від 28.07.2016, оскільки в даному випадку знак для товарів і послуг не є майном позивача, так як набуття права власності на вказаний знак ще не відбулося та лише подано до Державної служби інтелектуальної власності України заявку № m201510483 на реєстрацію даного знаку для товарів та послуг, при цьому свідоцтво на знак для товарів і послуг, що підтверджує право власності на відповідний знак для товарів та послуг, не отримано.

03.07.2018 на адресу суду від третьої особи ОСОБА_7 надійшли пояснення, відповідно до яких останній заперечує проти задоволення позову, вважає його безпідставним, незаконним та необгрунтованим та не погоджується з правовою оцінкою обставин, наданою позивачем.

ОСОБА_7 в поясненнях вказує, що відповідно до висновку від 11.05.2018 № 126/99-е науково-правової експертизи інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України ОСОБА_7 як повноважний представник правопопередника - політичної партії «Українське об'єднання патріотів УКРОП» - мав право підписувати із фізичними особами договори в тому числі і договір від 28.07.2016 про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг.

У поясненнях також вказує, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 30 травня 2018 року у справі № 201/9809/17, яке набрало чинності 03.07.2018, здійснено тлумачення змісту довіреності, якою 31.07.2015 Політична партія «Українське об'єднання патріотів Укроп» в особі ОСОБА_3, як голови Політичної партії «Українське об'єднання патріотів Укроп», уповноважила ОСОБА_7 на представництво Політичної партії «Українське об'єднання патріотів Укроп», наступним чином: «відповідно до довіреності, якою 31 липня 2015 року Політична партія «Українське об'єднання патріотів Укроп» в особі ОСОБА_3, як голови Політичної партії «Українське об'єднання патріотів Укроп», уповноважила ОСОБА_7 на представництво Політичної партії «Українське об'єднання патріотів Укроп», в ОСОБА_7 наявні повноваження на укладення від імені та в інтересах Політичної партії «Українське об'єднання патріотів Укроп» 28 липня 2016 року з ОСОБА_3 договору про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг».

Ухвалою суду від 23.11.2018 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", ОСОБА_7 про визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію.

07.12.2018 представником ОСОБА_3 було надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва у справі № 760/18109/16-ц винесена ухвала про забезпечення позову вже після того як за ОСОБА_3 було зареєстровано право на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2, заявка № m201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. 21, а саме.

Вказав, що 03.07.2015 Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» було одержано матеріали заявки про реєстрацію знака «» для товарів 16, 35 та послуг 41, 43, 45 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг. За результатами кваліфікаційної експертизи Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» було підготовлено висновок про відповідність позначення за заявкою № m2015 10483 умовам надання правової охорони. Вказаний висновок підготовлено ще задовго до ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц.

Посилався на те, що відповідно до пункту 3 статті 10 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на підставі такого висновку Державною службою інтелектуальної власності України 26.07.2016 було прийнято рішення про реєстрацію знака за заявкою № m2015 10483, яке 26.07.2016 за № 9316/3 було направлено представнику заявника ОСОБА_10, 06.10.2016 та 07.10.2016 ОСОБА_10 було сплачено державне мито за видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою № m2015 10483 та збір за публікацію про видачу свідоцтва за цією заявкою.

Пояснено, що згідно з статтею 12 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на підставі рішення про реєстрацію знака та за наявності документів про сплату державного мита за видачу свідоцтва і збору за публікацію про видачу свідоцтва здійснюється публікація в офіційному бюлетені відомостей про видачу свідоцтва. Одночасно з публікацією відомостей про видачу свідоцтва Установа (ДСІВ) здійснює державну реєстрацію знака, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості (стаття 13 Закону).

Вказав, що 10.11.2016 до Реєстру було внесено відомості про видачу свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «» (заявка України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник ОСОБА_3.), відомості про що було опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Також у своїх поясненнях представник ОСОБА_3 посилається на лист Державної служби інтелектуальної власності України від 29.11.2016 № 1-14/9556, яким 29.11.2016 Державна служба інтелектуальної власності України повідомила позивачу, що ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц отримано Державною службою інтелектуальної власності України тільки 21.11.2016 за вх. № 18288, а усі дії щодо реєстрації було здійснено ще до отримання ухвали та навіть до постановлення судом вказаної ухвали, а тому виконання вказаної ухвали про забезпечення позову є неможливим.

Крім того, в поясненнях представник ОСОБА_3 зазначила, що довіреність від 31 липня 2015 року, якою Політична партія «Українське об'єднання патріотів - УКРОП» уповноважила ОСОБА_7 є загальною та не містить будь-яких обмежень щодо права представника на відкликання заявки або на передачу права на заявку повинно, оскільки вказаною довіреністю уповноважено ОСОБА_7:

- укладати від імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» договори, що безпосередньо пов'язані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо);

- бути представником Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань;

- підписувати від імені Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» будь-які документи, пов'язані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо;

- представляти інтереси Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» в органах державної влади, а також в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, у тому числі заповнювати, підписувати, подавати і отримувати всі необхідні документи, розписуватися в їх отриманні;

- виконувати будь-які інші дії, пов'язані з виконанням вказаної довіреності.

Також, в поясненнях представник ОСОБА_3 зазначила, що відповідно до договору від 28.07.2016 про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг між політичною партією «Українське об'єднання патріотів - УКРОП», який наразі є чинним, та ОСОБА_3 передано останньому всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на ЗНАК для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою. Тобто, передано в тому числі й право на відкликання заявки або на передачу права на заявку.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його необгрунтованість, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача, Державної служби інтелектуальної власності України, він же представник відповідача, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, та представник третьої особи, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», проти позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечував.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач довіреністю від 31.07.2015 уповноважив ОСОБА_7 вчиняти наступні правочини:

-укладати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» договори, що безпосередньо повязані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо);

-бути представником Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань;

-підписувати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» будь-які документи, повязані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо;

- представляти інтереси Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» в органах державної влади, а також в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, у тому числі заповнювати, підписувати, подавати і отримувати всі необхідні документи, розписуватися в їх отриманні;

- виконувати будь-які інші дії, повязані з виконанням вказаної довіреності.

Згідно зі ч. 4 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» після реєстрації політична партія набуває статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

ОСОБА_11 політичної партії, як юридичної особи має бути видана органом, що уповноважено на це статутними документами.

Відповідно до пункту 8.1 розділу VIII статуту Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» центральними керівними органами партії є: З'їзд Партії, Політична рада Партії та Президія Політичної Партії.

Згідно зі пункту 8.5 розділу VIII статуту Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» у період між З'їздами, засіданнями Політичної ради Партії та Президії Політичної ради партії керівництво Партією здійснює Голова Політичної ради Партії.

Відповідно до підпункту 8.5.13 розділу VIII статуту Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» Голова Політичної ради Партії видає довіреності від імені Партії , надає право підпису документів, угод та здійснення інших правочинів.

Учасники по справі не заперечують той факт, що з 12.07.2015 по 23.01.2016 ОСОБА_3 був Головою Політичної ради Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп».

Тому, у відповідності до підпункту 8.5.13 розділу VIII статуту Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» ОСОБА_3, як Голова Політичної ради Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп», в період з 12.07.2015 по 23.01.2016 був наділений правом надавати довіреності від імені та в інтересах позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно зі до ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦК України представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи.

Згідно зі до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. ОСОБА_11 на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

ОСОБА_11 від 31.07.2015 оформлена в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

ОСОБА_11 від 31.07.2015 була оформлена на строк з 31.05.2015 по 31.07.2016.

Згідно зі ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі:

1) закінчення строку довіреності;

2) скасування довіреності особою, яка її видала;

3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю;

4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність;

5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність;

6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Згідно зі ч. 3 ст. 248 ЦК України у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

Відповідно до ч. 2 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Відповідно до ч. 3 ст. 249 ЦК України права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ЦК України представник має право відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю.

Чинним законодавством та статутом Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» не визначено, що у разі припинення повноважень Голови Політичної ради Політичної партії припиняється дія довіреностей за підписом колишнього Голови Політичної ради Політичної партії.

Позивач не надав доказів того, що станом на 28.07.2016 довіреність від 31.07.2015 припинила свою дію.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 на підставі довіреності від 31.07.2015, як повноважний представник політичної партії «Українське об'єднання патріотів УКРОП», підписав із Благодійною організацією «УКРОП» договір про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг. Як вбачається, предметом договору є право на знак для товарів і послуг (комбіноване позначення «УКРОП») за номером заявки m2015 10483 (Класи МКТП 16, 35, 41, 43, 45); правом, що передається за договором від 20.01.2016є всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою; правонаступник сплачує правопопереднику винагороду у обсязі 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1107 ЦК України розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі наступних договорів:

1) ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) ліцензійний договір;

3) договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності;

4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності;

5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 1107 ЦК України договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності такий договір є нікчемним. Законом можуть бути встановлені випадки, в яких договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності може укладатись усно.

Тому, перелік договорів, на підставі яких можуть передаватись права інтелектуальної власності не є вичерпним, проте додержання письмової форми цього договору є обовязковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1113 ЦК України за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах.

Відповідно до п. 9 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами. При цьому сторона договору має право на інформування невизначеного кола осіб про передачу права власності на знак або видачу ліцензії на використання знака. Таке інформування здійснюється шляхом публікації в офіційному бюлетені відомостей в обсязі та порядку, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, з одночасним внесенням їх до Реєстру. За опублікування відомостей про передачу права власності на знак повністю і видачу ліцензії на використання знака, а також запропонованих стороною договору змін до відомостей про видачу ліцензії сплачуються збори. У разі опублікування відомостей про передачу права власності на знак стосовно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг Установа видає нове свідоцтво на ім'я особи, якій передане це право, за наявності документа про сплату державного мита за видачу свідоцтва.

Інформування є правом, а не обов'язком сторін договору і відтак дійсність договору визначається: письмовою формою договору; підписанням договору сторонами (уповноваженими представниками сторін).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.

ОСОБА_7 надав на підтвердження своєї позиції висновок від 11.05.2018 № 126/99-е науково-правової експертизи інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, відповідно до якого:

1. ОСОБА_11 від 31 липня 2015 року, засвідчена Головою політичної ради партії «Українське обєднання патріотів УКРОП» на імя ОСОБА_7 на представництво інтересів даної політичної партії не містить обмежень щодо змісту правочинів, зокрема договорів, що безпосередньо повязані з діяльністю даної політичної партії

2. ОСОБА_7 як представник правонаступника мав право підписувати із Благодійною організацією «УКРОП» Договір від 20.01.2016 про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг як повноважний представник політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП».

3. ОСОБА_7 як повноважний представник правопопередника - політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП» - мав право підписувати із фізичними особами оговори в тому числі і Договір від 28.07.2016 про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг.

Відповідно до Висновку від 11.05.2018, повноваження ОСОБА_7 на вчинення договору від 20.01.2016 знаходяться в межах наступних правомочностей:

- укладати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» договори, що безпосередньо повязані з діяльністю партії (договір оренди, договір купівлі-продажу тощо);

- бути представником Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» перед всіма фізичними та юридичними особами з вищевказаних питань;

- підписувати від імені Політичної партії «Українське обєднання патріотів Укроп» будь-які документи, повязані з реєстрацією Торгівельної марки/Торгівельного знаку Укроп, в тому числі, але не обмежуючись: договори, заявки, платіжні документи, звіти, додатки до них тощо;

Отже, відповідно до Висновку від 11.05.2018, ОСОБА_7, як представник правонаступника, мав право підписувати із Благодійною організацією «УКРОП» договір від 20.01.2016 про передачу права на одержання свідоцтва за заявкою на знак для товарів і послуг як повноважний представник політичної партії «Українське обєднання патріотів УКРОП».

Тобто, вказана довіреність від 31 липня 2015 року, яка засвідчена Головою політичної ради партії «Українське об'єднання патріотів УКРОП» на імя ОСОБА_7 на представництво інтересів даної політичної партії не містить обмежень щодо змісту правочинів та дій, в тому числі не містить обмежень щодо права представника на відкликання заявки або на передачу права на заявку. Тому необґрунтованим та не підтвердженими є твердження сторони позивача про те, що відповідно до п. 3.17 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг,затвердженого Наказом Держпатенту України № 116 від 28.07.1995, в ОСОБА_7 на підставі вказаної довіреності від 31 липня 2015 року, яка засвідчена Головою політичної ради партії «Українське об'єднання патріотів УКРОП» на ім'я ОСОБА_7 на представництво інтересів даної політичної партії, могли бути наявні обмеження щодо права представника на відкликання заявки або на передачу права на заявку.

Відповідно до Договору від 28.07.2016, який укладено на підставі довіреності від 31.07.2015:

- предметом договору є право на знак для товарів і послуг (комбіноване позначення «УКРОП») за номером заявки m2015 10483 (Класи МКТП 16, 35, 41, 43, 45);

- правом, що передається за договором 2 є всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою;

- правонаступник сплачує правопопереднику винагороду у обсязі 1 000 грн.

Тобто, з договору від 28.07.2016 вбачається, що ОСОБА_3 передано всі права на знак для товарів та послуг, стосовно всіх товарів та послуг, які вказані у заявці на знак для товарів і послуг, включаючи право на одержання свідоцтва за заявкою, в тому числі й право на відкликання заявки або на передачу права на заявку.

Відповідно до висновку від 11.05.2018, зміст договору від 28.07.2016 в цілому ідентичний змісту договору від 20.01.2016, проте в даному правовідношенні ОСОБА_7 виступає в ролі представника правопопередника, а не правонаступника.

Відповідно до висновку від 11.05.2018 повноваження ОСОБА_7, як представника правопопередника, підтверджені довіреністю від 31.07.2015, договір від 28.07.2016 вчинено в межах строку дії згаданої довіреності від 31.07.2015, і жодних доказів щодо її скасування не надано.

Твердження представників позивача, що підставою для визнання недійсним знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг та зобов'язання вчинити дію є наявність ухвали про забезпечення позову від 28.10.2016, постановленої Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 760/18109/16-ц, спростовується наступним.

24.10.2016 Політична партія «Українське об'єднання патріотів - Укроп» звернулась до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору від 28 липня 2016, зобов'язання вчинити дію. Згідно з даним позовом до позовних вимог відносяться вимоги:

визнати недійсним повністю договір від 28.07.2016, яким передані права Політичної партії «Українське об'єднання патріотів - Укроп» , 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 28, кв. 1 як заявника та право на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою №m201510483 ОСОБА_3, мешкаючому за адресою: 49027, АДРЕСА_3;

зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України , 03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, буд. 45, тел. скасувати як незаконне та протиправне повідомлення про рішення вихідний №68050/3М/16 від 20.09.2016 щодо внесення змін в найменування та адресу заявника за заявкою на отримання свідоцтва на знак для товарів та послг №m201510483, а саме: поновити стан вказавши заявником заявки №m201510483, а саме: поновити стан вказавши заявником заявки №m201510483 (п. 731) Політична партія «Українське об'єднання патріотів - Укроп» ЄДРПОУ 004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 28, кв. 1.

24.10.2016 одночасно із позовом було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

заборони Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборони Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборони ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я третіх осіб.

Так, 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва було відкрито провадження у справі № 760/18109/16-ц, а також 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою:

заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборонено Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_3;

заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії з передачі з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я третіх осіб.

Однак, відповідно до листа Державної служби інтелектуальної власності України від 29.11.2016 № 1-14/9556, яким 29.11.2016 Державна служба інтелектуальної власності України повідомила Позивачу, що вказана ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц не може бути виконана через те, що ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц отримано Державною службою інтелектуальної власності України тільки 21.11.2016 за вх. № 18288, а усі дії щодо реєстрації було здійснено ще до отримання ухвали та навіть до винесення судом вказаної ухвали.

03.07.2015 Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» було одержано від Благодійної організації «Укроп» матеріали заявки про реєстрацію знака «» для товарів 16, 35 та послуг 41, 43, 45 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг.

За результатами кваліфікаційної експертизи Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» було підготовлено висновок про відповідність позначення за заявкою № m2015 10483 умовам надання правової охорони.

Відповідно до пункту 3 статті 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на підставі такого висновку Державною службою інтелектуальної власності України 26.07.2016 було прийнято рішення про реєстрацію знака за заявкою № m2015 10483, яке 26.07.2016 за № 9316/3 було направлено представнику заявника ОСОБА_10

06.10.2016 та 07.10.2016 ОСОБА_10 було сплачено державне мито за видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою № m2015 10483 та збір за публікацію про видачу свідоцтва за цією заявкою.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на підставі рішення про реєстрацію знака та за наявності документів про сплату державного мита за видачу свідоцтва і збору за публікацію про видачу свідоцтва здійснюється публікація в офіційному бюлетені відомостей про видачу свідоцтва. Одночасно з публікацією відомостей про видачу свідоцтва Установа (ДСІВ) здійснює державну реєстрацію знака, для чого вносить до Реєстру відповідні відомості (стаття 13 Закону).

10.11.2016 до Реєстру було внесено відомості про видачу свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «» (заявка України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник ОСОБА_3.), відомості про що було опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Крім того, як вбачається з ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц не було встановлено заборони на видачу свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Отже, позивачем не доведено, що через наявність ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 про забезпечення позову у справі № 760/18109/16-ц Державною службою інтелектуальної власності України могли бути здійсненні порушення під час видачі оскаржуваного свідоцтва.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2016 Солом'янським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі № 760/18109/16-ц за позовною заявою Політичної партії «Українське об'єднання патріотів -Укроп» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору від 28 липня 2016, зобов'язання вчинити дію.

Однак, позивачем не надано чинного рішення Солом'янського районного суду міста Києва у справі № 760/18109/16-ц щодо задоволення позовної заяви Політичної партії «Українське об'єднання патріотів-Укроп» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору від 28 липня 2016року, зобов'язання вчинити дію.

Тому, позовні вимоги по даній справі заявлено передчасно.

Крім того, відносини, які виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг (далі - знак) в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»:

- знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб;

- свідоцтво - свідоцтво України на знак для товарів і послуг;

- зареєстрований знак - знак, на який видано свідоцтво;

- заявка - сукупність документів, необхідних для видачі свідоцтва.

Відповідно до Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Свідоцтво України на знак для товарів і послуг є офіційним охоронним документом, який видається від імені держави уповноваженим на це органом - Державною службою інтелектуальної власності України. Право на одержання свідоцтва має будь-яка фізична або юридична особа, об`єднання осіб або їх правонаступники.

Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Обгрунтовуючи неможливість виступати ОСОБА_3 вигодонабувачем за договором 28.07.2016, позивач посилається на п. 10.8. Статуту ПП позивача, відповідно до якого майно Партії не може розподілятись між її членами.

Однак, в даному випадку знак для товарів і послуг не є майном позивача, оскільки набуття право власності на вказаний знак ще не відбулося, а тільки подано до Державної служби інтелектуальної власності України заявку № m201510483 на реєстрацію даного знаку для товарів та послуг, при цьому свідоцтво на знак для товарів і послуг, що підтверджує право власності на відповідний знак для товарів та послуг, не отримано.

Оскільки, позивач не є власником знаку для товарів та послуг, тому посилання позивача на неможливість розподілення майна Партії не підтверджено жодним доказом.

Оцінюючи матеріали справи, суд вважає, що, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, тому Свідоцтво України № НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг, заявка №м201510483, дата подання заявки (дата пріоритету) 03.07.2015, публікація 10.11.2016, бюл. №21, є таким, що оформлено згідно з вимогами законодавства.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позов в є необгрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», статтями 15, 16 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Політичної партії "Українське об'єднання патріотів - Укроп" до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності", ОСОБА_7 про визнання недійсним повністю Свідоцтва на знак для товарів та послуг НОМЕР_1 та зобов'язання вчинити дію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: