Справа № 653/392/18
Провадження № 2/653/583/18
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2018 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Митрохіної К.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свій позов тим, що в період перебування у шлюбі з відповідачкою йому на підставі рішення Генічеської міської ради від 17 жовтня 2001 року № 365 було надано для проживання приміщення колишнього дитячого садка «Аленушка» в м.Генічеськ, в якому вони з відповідачкою були прописані з 14 грудня 2004 року, і яке після переобладнання було прийнято в експлуатацію рішенням Генічеської міської ради від 21 липня 2005 року в жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Квартира на теперішній час не приватизована.

В серпні 2005 року шлюб між ними розірвано, відповідачка після розірвання шлюбу залишала вказану квартиру та переїхала проживати в АДРЕСА_3, де проживає і на теперішній час. За цей період були неодноразові суди з приводу реєстрації відповідачки у його житлі, але вирішити спір так і не вдалося. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутись до суду, та просить визнати зазначену особу втратившою право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, оскільки вважає, що у відповідачки не має права на реєстрацію у його житловому будинку.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять суд позов задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши що дійсно не проживає у вказаному житловому приміщенні з 2005 року, проживає на зйомних квартирах, зареєструвати своє місце проживання окрім як у квартирі позивача більше ніде, враховуючи вищевикладене просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає задоволенню, встановив наступні обставини по справі.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради № 365 від 17 жовтня 2001 року «Про переобладнання дитячого садку «Аленушка» на триквартирний житловий будинок» (а.с.19-20). 22 лютого 2005 року проведено обстеження квартири, складено її схематичний план. Після переобладнання квартиру прийнято в експлуатацію рішенням Генічеської міської ради від 21 липня 2005 року (а.с.21).

Квартира на час розгляду справи не приватизована.

Відповідно до домової книги, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 14 грудня 2004 року (а.с.4 -6).

17 серпня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 21 грудня 2005 року серії НОМЕР_1 (а.с.11).

01 березня 2006 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом і вселення у житлове приміщення залишено без розгляду за заявою сторін ( а.с.24).

03 липня 2007 року рішенням Генічеського районного суду Херсонської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено без задоволення. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення в квартиру задоволено. Вирішено вселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартиру в АДРЕСА_1.(а.с.7-8). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачкою, вона вселятись у квартиру не намагалась, через те, що у позивача нова родина, та вона не уявляла сумісне проживання у такому вигляді. Все що їй потрібно, то це прописка у вказаній квартирі.

В подальшому у 2012 році ОСОБА_3 також зверталась до суду із позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою, її позов був залишений без розгляду у зв'язку із неявками позивача.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, за підписом депутата міської ради Осташевського І.А. та секретаря Генічеської міської ради Кукси Ю.Д. від 11 січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 прописана ОСОБА_3, але фактично не проживає за вказаною адресою з 2005 року. (а.с. 18)

Також, в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили фактичні обставини справи та пояснили, що ОСОБА_3 проживала у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1, до розлучення із чоловіком. З 2005 року ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає та за вказаною адресою не з'являється.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в будинку позивача без поважних причин 11 років, не цікавиться житловим будинком, не приймає ніякої участі в його утриманні.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 107 ч.2 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з п. 26 зазначених Правил, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 без поважної причини більше пів року була відсутня за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1, після рішення суду у 2007 року не реалізувала своє право на вселення у квартиру по причині маленької житлової площі та сімейного стану позивача, останній зі свого боку не перешкоджав у вселенні, а тому відповідач втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 72,107 Житлового кодексу України, ст. ст. 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова