УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про звільнення від сплати безпідставно нарахованих аліментів за виконавчим листом,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якій позивач просить звільнити його від сплати безпідставно нарахованих на його думку аліментів в розмірі 58760,00 грн. Позов обґрунтований тим, що він працював, а тому всі відрахування повинний був здійснювати роботодавець з його заробітної плати. На його питання виконавча служба пояснень не надала. Тому вважає заборгованість необґрунтованою.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

За приписами ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позивачем чітко та конкретно не визначені вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. З матеріалів позовної заяви можливо прийти до висновку, що позивач не згодний з розміром нарахованої йому державним виконавцем заборгованості по аліментам, в той час як вимагає позивача звільнення від сплати аліментів.

Вказаного вимагає також і п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якого позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Жодна з перелічених представником ст.ст. 180-184, 191, 198-200 СК України не стосуються вимог щодо «звільнення від сплати безпідставно нарахованих аліментів».

В порушення п.5 ч.3 ст. 175 СК України в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують обставини такого «звільнення» та взагалі не зазначено, якими саме діями відповідача ОСОБА_2 порушені права чи інтереси позивача, оскільки позов предявлений саме до неї, а не до державної виконавчої служби, якою нарахована заборгованість.

Позивачем не виконано вимоги щодо обґрунтованого розрахунку суми, що ним оспорююється, що вимагається п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Також позивачем не виконані вимоги п.п. 6, 7, 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме у позовній заяві не зазначено: відомості про те, чи вживалися заходи досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; чи вживалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, за ч.8 ст. 83 ЦПК України до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Письмові докази - це документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази за приписами ч.2 ст. 95 ЦПК України подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За частиною 4 статті 195 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (ч. 6 ст. 195 ЦПК України). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо оригінали доказів, а саме трудова книжка, довідка-розрахунок заборгованості від 15.02.2018 р. та відповідь на адвокатський запит від 21.06.2018 р. знаходяться у позивача, останнім не підтверджено відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд, в порядку п.3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України вважає необхідним додатково розяснити, що при розгляді справи, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина 6 ст. 195 ЦПК України).

Також позивачеві слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Незалежно від предмета та суті вимог так заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України шляхом подання скарги на дії державного виконавця, або у позовному провадженні.

Отже, суд перевіряє саме правильність нарахування заборгованості, а не звільнення від її сплати.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Тобто, оскільки заборгованість визначає державний виконавець, належним відповідачем у справах позовного провадження є саме виконавча служба.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з розясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом строк позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 27, 28, 83, 175, 176, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про звільнення від сплати безпідставно нарахованих аліментів за виконавчим листом - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_3