Провадження 22-ц/812/185/18 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

30 листопада 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1 ,

- представника відповідача Білецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 04 вересня 2018 року о 11.18 год., повний текст якого виготовлено 19 вересня 2018 року суддею цього ж суду Рум`янцевою Н.О., у справі № 489/5866/16-ц, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, Головного управління державної казначейської служби у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями.

Позовна заява мотивована тим, що на виконання доручення Національної поліції України від 28 січня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області видано наказ № 53 від 01 лютого 2016 року «Про проведення атестування особового складу ГУНП України в Миколаївській області».

26 лютого 2016 року він проходив атестацію, за наслідками якої Атестаційна комісія № 7 прийняла рішення про те, що він не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, він звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року, якою його позов до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задоволено частково та прийнято нове судове рішення.

Визнано дії Головного управління Національної поліції у Миколаївській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними.

Визнано протиправним та скасовано розділ IV рішення (висновок) атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, в частині результатів атестування, а саме: «4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01 серпня 2016 року № 213 о/с його звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Посилався на те, що у зв`язку з прийняттям протиправного рішення відповідачем, йому завдано моральну шкоду, що виразилась у порушенні нормальних життєвих зв`язків, в емоційних та душевних стражданнях й хвилюваннях, як наслідок призвело до погіршення стану здоров`я. Складання незаконного висновку також вплинуло на широке коло його стосунків з іншими людьми, погіршенні ділової репутації, приниженні честі та гідності.

Крім того, складання незаконного висновку в подальшому потягло його звільнення з органів поліції.

У зв`язку із зазначеним просив стягнути з відповідача 29 375 грн. моральної шкоди.

13 березня 2017 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління державної казначейської служби у Миколаївській області.

Ухвалою цього ж суду від 20 квітня 2017 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Державну казначейську службу України.

ГУ НП в Миколаївській області проти позову заперечувало та зазначало, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його законних прав та факту заподіяння моральної шкоди винними діями відповідача. Проведення атестування та прийняття негативного висновку про службову невідповідність не можна розцінювати як протиправну поведінку ГУ НП в Миколаївській області саме щодо позивача, оскільки атестуванню підлягав увесь особовий склад поліції.

ГУ Державної казначейської служби України у Миколаївській області теж подали до суду заперечення, в яких просило в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довів порушення його законних прав внаслідок звільнення та відсутністю причинного зв`язку між проведеним атестуванням та звільненням, у зв`язку із скороченням штату. Суд прийняв до уваги, що наказ ГУ НП в Миколаївській області № 213 від 01 серпня 2016 року про звільнення позивача, останнім не оскаржувався і залишається правомірним, а в його основу не було покладено висновки атестаційної комісії щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ГУ НП в Миколаївській області 29 375 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його трудових прав.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, суд першої інстанції ухвалив рішення незаконне, необгрунтоване, не у відповідності до норм матеріального права, без повного, всебічного з`ясування обставин справи, які підлягали дослідженню.

Зокрема, не врахував, що протиправні дії відповідача, які полягали у незаконному складанні висновку, що встановлено рішенням суду, призвели до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, призначення та проведення атестації в подальшому передувало його звільненню.

29 жовтня 2018 року від ГУ НП в Миколаївській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його законних прав внаслідок звільнення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв`язку між звільненням та моральною шкодою.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 2004 року проходив службу в органах МВС України.

На виконання доручення Національної поліції України від 28 січня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області видано наказ № 53 від 01 лютого 2016 року «Про проведення атестування особового складу ГУ НП України в Миколаївській області».

26 лютого 2016 року позивач проходив атестацію, за наслідками якої Атестаційна комісія № 7 прийняла рішення про те, що він не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року, скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задоволено частково та ухвалено нове судове рішення.

Визнано дії Головного управління Національної поліції у Миколаївській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 протиправними.

Визнано протиправним та скасовано розділ IV рішення (висновок) атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, в частині результатів атестування, а саме: «4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2018 року постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року залишена без змін.

В подальшому, наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01 серпня 2016 року № 213 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що у зв`язку з неправомірними діями зі сторони відповідача, які полягали у прийнятті незаконного та необгрунтованого висновку атестаційної комісії щодо його невідповідності займаній посаді, що встановлено судовими рішеннями, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у приниженні його честі, гідності, погіршенні ділової репутації, порушенні нормальних життєвих зв`язків.

Крім того, позивач вважав, що неправомірне складання висновку атестаційної комісії в подальшому потягло його звільнення, у зв`язку із скороченням штатів, що ще більше завдало йому моральних страждань, призвело до погіршення психологічного стану та інших негативних наслідків.

Згідно положень частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Цією ж статтею встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки вину ГУ НП у Миколаївській області щодо безпідставного включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягали атестуванню, проведення атестації та незаконність рішення (висновку) атестаційної комісії стосовно нього, встановлено судовими рішеннями у порядку адміністративного судочинства, які набрали законної сили, тому такі неправомірні дії з боку відповідача призвели до порушення особистих немайнових прав позивача, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Із пояснень позивача видно, що з приводу прийняття стосовно нього протиправного рішення атестаційною комісією він переніс душевні страждання, психологічні переживання, що призвело до погіршення стану його здоров`я та спровокувало виникнення гіпертонічного кризу, який в подальшому став основною причиною супутніх захворювань , у зв`язку з чим, звертався за медичною допомогою та проходив лікування у медичному закладі МВС України у Миколаївській області.

Із записів в довідках про тимчасову непрацездатність № № 1012, 2033, 1640, 2127, 2280, 2403, 178-,та довідках Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» № № 33/35-Д-01(01), 33/35 Д-01(05), 33/35-Д-01(03), 33/35-Д-01(07), 33/35-Д-01(08), 33/35-Д-01(04) від 20.10.2016 р. видно, що в період з березня 2016 року по липень 2016 року ОСОБА_1 періодично знаходився на лікуванні у вказаному медичному закладі (а.с. 18-31).

Аналізуючи наведені обставини, колегія приходить до висновку, що дії ГУ НП в Миколаївській області внаслідок проведення відносно позивача атестації були неправомірними, між ними і шкодою, спричиненою позивачу, є безпосередній причинний зв`язок.

А тому відповідно до наведених вище положень закону вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в цій частині підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія враховує конкретні обставини даної справи, а також розумності і справедливості, і приходить до висновку, що 2000 грн. буде достатнім розміром для компенсації спричинених позивачу душевних страждань і переживань, спричинених неправомірними діями ГУ НП в Миколаївській області.

Вирішуючи спір, суд неповно з`ясував істотні обставини справи, не дав належної правової оцінки наявним у ній доказам та прийшов до помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , завданої протиправними діями відповідача щодо проведення відносно позивачаатестації.

Що стосуються вимог позивача про стягнення моральної шкоди спричиненої йому з вини відповідача і наявність причинного зв`язку між неправомірними діями останнього по складанню неправомірного висновку атестаційної комісії та звільненням у зв`язку із скороченням штатів, то колегія погоджується в цій частині з висновком суду першої інстанції про відсутність причинного зв`язку між проведенням атестування та звільненням ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штатів, враховуючи також й ту обставину, що наказ про звільнення позивач не оспорював і в його основу не було покладено висновки атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді.

За наведених обставин колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ГУ НП у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 2 000 грн моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 03.12.2018 р.