АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6580/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2018 року м. Київ

Справа № 759/6580/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Саліхова В.В., Семенюк Т.А. за участю секретаря судового засідання - Сербин Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва, постановлену 11 червня 2018 року у складі судді Ул'яновської О.В.,

у справі за заявою ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк», заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2-4120/2010 про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню в порядку ст..432 ЦПК України. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 16 березня 2011 року Святошинським районним судом м.Києва видано виконавчий лист про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому встановлений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання у три роки.

20 квітня 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання.

15 серпня 2017 року державний виконавець Костенко А.О. повернула виконавчий лист № 2-4120/2010 від 16 березня 2011 року стягувачу на підставі п.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з пропуском встановлено законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою районного суду від 27 грудня 2016 року скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на дії державного виконавця залишено без розгляду.

Державний виконавець Святошинського РВ ДВС ОСОБА_4, не виконуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», 24 січня 2018 року відкрила виконавче провадження № 55597081.

Оскільки на момент видачі виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження», згідно з нормами якого строк пред'явлення виконавчих листів до виконання становив один рік, а виконавчий лист було повернуто стягувачу 20 квітня 2015 року і у річний строк лист не був пред'явлений до виконання, стягувач не поновлював строки на повторне пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому вважає, що відкриття виконавчого провадження 24 січня 2018 року відбулося з порушенням законодавчо встановлених строків.

2 червня 2016 року, тобто після того як строк пред'явлення виконавчих листів до виконання у даній справі сплив - 20 квітня 2016 року, прийнятий Закон України «Про виконавче провадження», норми якого, зокрема п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього закону, не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки такі припинились до набрання чинності цим законом.

Посилаючись на те, що пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання є процесуальною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, просила заяву задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 11 червня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити заяву. В апеляційній скарзі посилалась на порушення судом першої інстанції процесуального порядку розгляду заяви, а саме заява безпідставно розглянута без виклику заявника та представника банку. Крім того, зазначила про те, що описова частина постановленої ухвали не відповідає її мотивувальній частині та висновкам суду.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Стадніков Д.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив постановлену ухвалу залишити без змін.

Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.121), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 21 грудня 2010 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сума боргу в розмірі 2192793 грн.54 коп. та 1820 грн. судових витрат, а всього 2194613 грн.

16 березня 2011 року представником позивача було отримано виконавчий лист на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 21 грудня 2010 року.

15 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Костенко А.О. було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

27 грудня 2017 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» до Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві про скасування постанови державного виконавця було залишено без розгляду.

24 січня 2018 року Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження № 55597081 на підставі виконавчого листа № 2-4120/2010, виданого 16 березня 2011 року Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що пропуск стягувачем строку для подання виконавчого листа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та не є іншою причиною в контексті ч.2 ст.432 ЦПК України. Вирішення питання про прийняття виконавчого документу до виконання та перевірка дотримання строків пред'явлення виконавчого листа до виконання належить до компетенції державного виконавця.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно з ч.2, 4 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо йог обуло видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особо або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

В матеріалах справи відсутні данні про повідомлення учасників справи про судове засідання , призначене на 11 червня 2018 року, що з урахуванням обґрунтувань апеляційної скарги, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти нове судове рішення, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не встановив обставини, що підлягають встановленню, безпосередньо не дослідив докази, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Так, виходячи із суті питання, за вирішенням якого ОСОБА_2.звернулася до суду, суду першої інстанції належало встановити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, чи не сплив цей строк станом на момент пред'явлення виконавчого листа до виконання у січні 2018 року, чи ставилось стягувачем питання про поновлення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання у порядку, встановленому законом.

Зазначені обставини судом першої інстанції не встановлені та не перевірені.

За таких обставин, ухвала Святошинського районного суду м.Києва підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляд( ст.379 ЦПК України)

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 11 червня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 5 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.В.Саліхов

Т.А.Семенюк