У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Артюшенко К.С.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 . - адвоката Кормушиної О.І.,

представника третьої особи ОСОБА_3 . - адвоката Гупала Р.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі районного суду в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року позивач ОСОБА_4 , звернуся до суду з позовом до про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення, та просить позбавити права користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ; усунути перешкоду ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження належної його квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, виселивши ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Провадження у справі за даним позовом відкрито ухвалою від 18.11.2015 р. (суддя Богінкевич С.М.).

В березні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 25 червня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Анохіною В.М.; скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22376373 від 25.06.2015 року 13:06:19.

Ухвалою від 26.03.2016 р. вищевказаний зустрічний позов об`єднаний в одне провадження із зазначеним вище первісним позовом.

В листопаді 2016 року ОСОБА_3 як третя особа із самостійними вимогами звернувся до суду із позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за Договором позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в реєстрі за номером 2091 в розмірі 1 154 281 грн. 25 коп. (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят одну гривню двадцять копійок), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., ринкова вартість якого станом на 27 травня 2016 року, відповідно до звіту про оцінку майна (ідентифікатор за базою ФДМУ №513948_27052015_МN07-150527-002), становить 867 681,00 грн„ шляхом визнання права власності на двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м. за ОСОБА_3 ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ); визнати за ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) право власності на двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м.

Ухвалою від 28.03.2017 р. ОСОБА_3 залучено до участі в справі як третю особу із самостійними вимогам на предмет спору за первісним позовом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.11.2017 р. матеріали справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Розгляд справи відбувається в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач за первісним позовом повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти залишення первісного позову без розгляду, додав, що вказана справа в суді розглядається з 2015 року, а позивач систематично не з`являється в судові засідання. Просив також прийняти до провадження уточнений зустрічний позов в редакції від 28.07.2018 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 вважала за необхідне залишити первісний позов без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Одночасно просила вирішити питання про прийняття до провадження уточненого зустрічного позову, оскільки це питання не було ще вирішено в зв`язку з відкладенням підготовчого засідання через неявку сторони позивача.

Представник третьої особи за первісним позовом, яка заявляє самостійні вимоги, та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 заперечував проти залишення позову без розгляду.

Інші учасники процесу не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом в судові засідання 28.08.2018 р. та 16.11.2018 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону за адресою, зазначеною в позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Відповідно до ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про змін свого місця проживання (перебування, знаходження) під час перебування справи в провадженні суду.

Відповідно до ст.131 ч.3 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний повідомляти суд про причини своєї неявки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з матеріалів справи, справа за позовом ОСОБА_4 тривалий час перебуває в провадженні суду, але позивач, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, не з`являється в судові засідання та не цікавився розглядом справи.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивач за первісним позовом повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що вищевказана зустрічна позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення первісного позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

Вирішуючи питання про прийняття уточненого зустрічного позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 28.08.2018 р. представником позивача за зустрічним позовом було подано зустрічний позов в уточненій редакції (від 28.07.2018 р.) та це питання не вирішено в зв`язку з відкладенням засідання через неявку сторони позивача.

Питання про закриття підготовчого провадження у справі не вирішувалося та справа до розгляду по суті не призначалася.

А відтак, суд вважає необхідний прийняти до провадження вищевказаний уточнений зустрічний позов.

В зв`язку з прийняттям уточненої зустрічної позовної заяви, підготовче судове засідання необхідно відкласти, надавши відповідачам права на подачу відзиву та додатків до нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, ст.ст.257 ч.1 п.3, 258-260, 353 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення - залишити без розгляду.

Прийняти до провадження уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відкласти підготовче засідання у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Антохіна Вікторія Михайлівна про визнання права власності - на 26 лютого 2019 р. о 14.00 год.

Відповідачам роз`яснити право у 15-денний строк з дня вручення копії заяви про збільшення позовних вимог подати відзив на уточнену позовну заяву. При цьому копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути направлена усім учасникам справи. До відзиву необхідно додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позивачу роз`яснити право подати до суду відповідь на відзив протягом 15 днів з дня отримання відзиву на позов, долучивши до такої відповіді доказ направлення її копії всім учасникам справи.

Роз`яснити відповідачам право протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів, долучивши до таких заперечень доказ направлення їх копії всім учасникам справи.

Копію уточненої зустрічної позовної заяви вручити сторонам та надіслати іншим учасникам процесу.

Про час та місце розгляду справи повідомити осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Ухвалу в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова