Провадження № 2/752/5457/18
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

29.08.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу для виїзду за кордон малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 В обґрунтування позову вказала, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано ІНФОРМАЦІЯ_3, у них народився син ОСОБА_4. Посилається на те, що після розірвання шлюбу, син залишився проживати з нею. В 2014 році батько сина виїхав на постійне місце роботи до Автономної Республіки Крим та змінив засоби зв'язку. Позивач має можливість забезпечувати виїзд дитини за кордон з метою його оздоровлення, однак, має труднощі в отриманні від батька дозволу на його вивезення за кордон. Таким чином, для забезпечення можливості виїзду дитини за кордон без згоди батька, позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила надати їй дозвіл на тимчасові виїзди малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до держав Шенгенської угоди та інших країн світу.

Позивача в судове засідання не з'явилась. Суду надала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Подав суду письмові пояснення, відповідно до яких, не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд розглянути справу без його участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, враховуючи заяву сторони позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Позивачка у справі ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта позивача та копією свідоцтва про народження (а.с.5-6, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Батько сина, відповідач у справі, - в 2014 році виїхав на постійне місце роботи та проживання до Автономної Республіки Крим, де і мешкає по даний час. Засоби зв'язку змінив.

Син постійно проживає з матір'ю. Позивач має можливість забезпечувати виїзд дитини за кордон, з метою розвитку її природних позитивних нахилів та оздоровлення.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача існують труднощі в отриманні від батька дитини дозволу на вивезення доньки за кордон та на виготовлення документів, що надають право на виїзд малолтнього сина за межі України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України, визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.

Таким чином, надаючи право на вивезення неповнолітнього за кордон на підставі рішення суду, суд, не виходячи за межі позовних вимог та для забезпечення реалізації даного права позивачем одночасно надає дозвіл на виготовлення проїзних документів без нотаріально посвідченої згоди батька.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що виїзд за кордон малолітнього ОСОБА_3 відповідає його інтересам, з метою оздоровлення дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та надання дозволу на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України дитини строком до досягнення нею шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76-81, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 154 Сімейного кодексу України, с. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", п. 16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, - задовольнити.

Надати дозвіл матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці м. Києва, на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - без згоди його батька ОСОБА_2, строком дії до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку.

Надати дозвіл матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці м. Києва, на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України громадянина України малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 від 20.10.2005 року), - строком до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до держав Шенгенської угоди та інших країн світу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційна скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Н.П. Чередниченко