ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/49/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін: ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2, який є і представником ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/10579/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2018 року, ухвалене суддею Сливка Л.М., повний текст якого складено 30 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2017 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 за умовами якого ПАТ "УкрСиббанк" надав ОСОБА_3 кредит у сумі 40300 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язалася повертати кредит і сплачувати проценти шляхом сплати платежів у розмірі 485 доларів США 13 числа кожного місяця, зі сплатою процентів 13,5% річних, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12.06.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору 13.06.2008 року між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки №1, а також 13.06.2008 року укладено договір поруки між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4.

Всупереч умов кредитного договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентами, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

ПАТ "УкрСиббанк" направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, однак, відповідачі вимоги не виконали.

З цих підстав позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0 від 13.06.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 31858,65 (тридцяти однієї тисячі вісімсот пятдесят вісім) доларів США 65 центів та пеню у розмірі 2377,23 (дві тисячі триста сімдесят сім) гривень 23 копійки, а також стягнути судовий збір в розмірі 12256,34 гривень в рівних частках з кожного по 4085,45 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2018 року ухвалено:

" Стягнути солідарно із: ОСОБА_3 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_4 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Тернопільським МВ УМВС 23 квітня 2004 року) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, 2/12, ідентифікаційний код юридичної особи 09807750, МФО351005, рахунок №0113 в АТ УкрСиббанк) заборгованість за кредитним договором №0 від 13 червня 2008 року по кредиту та процентам у розмірі 31858,65 (тридцяти однієї тисячі вісімсот пятдесят вісім) доларів США 65 центів та пені у розмірі 2377,23 (дві тисячі триста сімдесят сім) гривень 23 копійки.

Стягнути із: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір у розмірі 12256,34 (дванадцять тисяч двісті пятдесят шість) гривень 34 копійки, в рівних частках, тобто із кожного відповідача по 4085,45 (чотири тисячі вісімдесят пять) гривень 45 копійок."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказане рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування судом норм матеріального права і порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що договору поруки вона не укладала, підпис від її імені підроблений. З відповідачем ОСОБА_3 не знайома і не була її поручителем, що було проігноровано судом.

Зазначає, що у договорах поруки допущені помилки щодо адреси проживання поручителів-невірно вказана вулиця. Вимоги позивача про погашення заборгованості вона не отримувала.

Вказує, що не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебувають закордоном.

В відзиві на апеляційну скаргу АТ "УкрСиббанк" вказує, що позичальник і поручителі підтвердили своїми підписами згоду на укладення договорів. Якщо поручитель належним чином не ознайомився зі змістом інформаційного листа чи договору то в цьому вбачається його недбалість.

Зазначає, що доводи апелянта про те, що вона не знає позичальника ОСОБА_3 є сумніваними, оскільки апелянтом наводяться факти як щодо неотримання ОСОБА_3 жодних процесуальних документів, наводиться сума, яку ОСОБА_3 вже сплатила, однак не вказується звідки їй відомі такі факти, оскільки як вказує апелянт ОСОБА_3 знаходиться закордоном.

Доказів, що доводили б факт умисних дій чи бездіяльності банку із метою обману позичальника та, що доводили б заперечування, або замовчування банком наявності обставин, які можуть перешкодити вчиненню кредитного договору позичальником до суду не було надано.

ОСОБА_3 була надана копія кредитного договору, а тому вона мала можливість у разі незгоди з умовами договору та якщо вбачала порушення своїх прав могла відмовитись від укладення договору або запропонувати свої умови.

В поясненнях на відзив позивача на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 не знає відповідача ОСОБА_3, з нею не спілкувалася, не була її поручителем, не укладала з позивачем спірного договору і не підписувала його.

Адвокат ОСОБА_2 діючи від імені ОСОБА_5 подав пояснення на відзив позивача на апеляційну скаргу у якому вказав, що ОСОБА_3 у 2008 році перебувала на заробітках за кордоном. Вона на три дні приїхала в Тернопіль і підписала заготовлений банком договір, не вникаючи в його зміст і покинула Україну та досі перебуває за її межами.

Зазначає, що ОСОБА_3 сплатила кошти за кредитом які перевищують вже суму тіла кредиту, взяла 40300 доларів США, а сплатила 52000 доларів США, а необхідно ще 31858,65 доларів США. Сума яку необхідно сплатити банку в два рази перевищує тіло кредиту.

Вказує, що є всі підстави вважати договір несправедливим і звертатись до суду з зустрічним позовом про визнання договору недійсним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 і ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник ПАТ "УкрСиббанк" в судове засідання не з'явився однак ним була подана заява у якій він просить у разі його неявки справу розглядати у його відсутності. Вимоги апеляційної скарги заперечує як безпідставні.

ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

У відповідності до вимог статтей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Ухвалюючи рішення задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не виконано взятих на себе зобов'язань згідно укладених договорів.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується оскільки такий висновок грунтується на матеріалах справи і є достатньо вмотивованим.

Судом установлено, що 13.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) з додатком №2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту.

Згідно умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 40300 доларів США зі сплатою процентів за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 195628,29 гривень за курсом Національного Банку України на день укладання цього Договору.

У відповідності із п.п. 1 п. 1.2.2. Договору позичальник зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтет них платежів у розмірі 485 доларів США в день сплати ануїтет них платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки згідно із п. п. 1.3.1., 10.2. цього Договору.

Згідно пункту 1.3.1. договору за користування кредитними коштами перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,50% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. При цьому, у пункті 1.3.2. договору зазначено, що сторони домовились, що умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки.

Положеннями п. 8.1. Договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій. Банк має право вимагати від позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу.

Згідно п.5.5. Договору, у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим Договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником або Заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим Договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього Договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором №0 13.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Також, 13.06.2008 року метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором №0 між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 вказаних договорів поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору №0 від 13 червня 2008 року, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно з п. 1.3 розділу 1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п. 1.4 розділу 1 Договору поруки відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

19.06.2017 року позивач ПАТ "УкрСиббанк" направив відповідачу ОСОБА_3 письмову вимогу за № 23-1-2/1731, згідно якої повідомив відповідача про наявність у неї заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 31152,09 доларів США, з яких: 30452,27 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 879,19 доларів США; 699,82 доларів США прострочена заборгованість по відсотках, а також надав йому строк для погашення простроченої заборгованості на протязі 31 календарного дня з дати отримання вимоги.

Аналогічні письмові вимоги про необхідність погашення заборгованості направлені 29.06.2017 року позивачем ПАТ "УкрСиббанк" відповідачу ОСОБА_1 за №23-1-2/1732 та ОСОБА_4 за №23-1-2/1733.

Згідно викладених у позові обставин, відповідачі не виконали вимоги та не усунули порушення умов договору, у зв'язку із чим станом на 17 серпня 2017 року заборгованість за кредитним договором №0 від 13 червня 2008 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 31858,65 доларів США та пені у розмірі 2377,23 доларів США, з яких: 30452,27 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1185,51 доларів США за строк з 13 грудня 2016 року по 17 серпня 2017 року; 1406,38 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1052,25 доларів США за строк з 13 квітня 2017 року по 12 серпня 2017 року; 1752,75 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 15 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року; 624,48 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 14 квітня 2017 року по 17 серпня 2017 року.

На підставі ст. 526 ЦК України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Солідарна відповідальність відповідачів перед позивачем обумовлена договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 550 ЦК України встановлено, що незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню).

За нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобов'язувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів.

Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів погашення заборгованості.

Враховуючи вказане суд першої інстанції вірно визначився з правовідносинами, що виникли між сторонами та застосував норми матеріально права, які підлягали до застосування до цих правовідносин.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на норми Закону України "Про захист прав споживачів" зокрема про те, що укладений кредитний договір і містить несправедливі умови, оскільки апелянтом позов про визнання тих чи інших умов договору несправедливими не заявлявся і відсутні рішення суду з цього питання, які набрали законної сили.

Не є такими, що спростовують висновок суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги про те, що розмір сплачених коштів і коштів які необхідно сплатити перевищує в два рази суму кредиту, що в свою чергу створює дисбаланс договірних відносин, оскільки такі розміри платежів встановлені як кредитним договором так і Графіком платежів, визначення сукупної вартості кредиту, які підписані ОСОБА_3 власноручно. Таким чином ОСОБА_3 була ознайомлена як з сукупною вартістю кредиту, так і з сумами щомісячних платежів та погодилась на такі умови.

В той же час поручителі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 свої підписом в договорах поруки засвідчили свою обізнаність про усі умови основного договору, що свідчить про те, що і їм була відома сукупна вартість кредиту.

Таким чином доводи про дисбаланс прав у кредитному договорі не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Критичній оцінці підлягають і доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не підписували договорів поруки, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаного, доводи ґрунтуються виключно на твердженнях апелянта.

Апелянтом в скарзі не наведено доводів та доказів на їх підтвердження, які б спростовували наданий банком розрахунок заборгованості.

За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2018 року залишити без змін

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 жовтня 2018 року.

Головуючий Шевчук Г.М.

Судді: Міщій О.Я.

Ткач З.Є.