Справа № 310/4169/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі………… Уставицькій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 через свого представника звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 08 травня 2008 року він уклав з відповідачем кредитно-заставний договір № ZРВОАК57540106, відповідно до умов якого банк надав йому кредит на придбання автомобіля, а він зобов'язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування. Але в зв'язку зі складним матеріальним становищем він зміг повернути позичені кошти, а тому банк звернувся до суду з позовом про вилучення у нього заставного автомобіля та передачу його банку. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.07.2013р. по справі № 310/5345/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було вилучено у нього та передано банку предмет застави - автомобіль CHEVROLET EPIKA. В травні 2018 року він дізнався про відкриття Бердянським відділом ДВС виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 5534, виданого 13.06.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми у розмірі 482385,96 грн.. Вважає, що виконавчий напис вчинено незаконно та він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки цей виконавчий напис не відповідає вимогам закону, в самому написі зазначено, що строк, за який проводиться стягнення - дев'ять років сім днів, а саме, з 08.05.2008р. по 15.05.2017р., крім того, заочним рішенням суду від 26.07.2013р. по справі №310/5345/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було вилучено у нього та передано банку предмет застави - автомобіль CHEVROLET EPIKA. Просив суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 13.06.2017р. № 5534 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 26 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_5 (ордер ЗП № 049706 від 16.05.2018р.) - в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Заболотна Р.В. (довіреність № 3805-К-О від 23.08.2018р.) - у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, а також просила відмовити в задоволенні позову. Крім того, представник відповідача - Ковалишкін В.В. (довіреність № 7778-К-О від 28.12.2016р.) - надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнають та вважають його безпідставним. На час вчинення нотаріусом виконавчого напису банк подав йому усі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172. На дату вчинення виконавчого напису спору про право між сторонами не було, а сам ОСОБА_3 погоджувався з сумою свого боргу. Позивач допустив порушення умов кредитно-заставного договору № ZРВОАК57540106 від 08.05.2008р., останній платіж на виконання договору він зробив 10.12.2010 р.. До звернення до нотаріуса відповідач надіслав позивачу 07.06.2017р. письмову вимогу від 06.06.2017р. про усунення порушень за кредитним договором. В п.14.12 кредитно-заставного договору сторони збільшили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом та неустойки. Строк збільшений до 5 років. Так, останній платіж за договором датований 10.12.2010р., з дати невнесення чергового платежу за договором, якою є 15.01.2011 р., починає обчислюватися п'ятирічний строк позовної давності. При обчисленні строку позовної давності слід врахувати, що він переривався на підставі ч.2 ст.264 ЦК України у зв'язку із пред'явленням банком позову до позичальника. З позовом банк звернувся до суду в червні 2013 р.. Заочне рішення по справі ухвалено Бердянським міськрайонним судом 26.07.2013р. по справі №310/5345/13-ц за їх позовною заявою до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, рішення набрало законної сили 25.09.2013 р.. В цьому випадку датою обчислення строку позовної давності є 26.09.2013 р., п'ять років від цієї дати закінчуються 26.09.2018 р., а виконавчий напис вчинений 13.06.2017 р., тобто до закінчення строку позовної давності. Вищезазначене заочне рішення суду про звернення стягнення в частині вилучення і продажу предмета застави примусово не виконувалося. ОСОБА_3 в 2013 році повідомив, що предмет застави в нього викрадений і звернувся з відповідною заявою до міліції. Строк пред'явлення виконавчих документів до виконання сплив. Також, розмір боргу за заочним рішенням від 26.07.2013 р. визначений станом на 26.04.2013 р., у виконавчому написі борг визначений станом на 15.05.2017 р.. На даний час банку стало відомо, що предмет застави знову знаходиться у володінні ОСОБА_3, тому і було ініційоване вчинення виконавчого напису. Враховуючи зазначене, у нотаріуса станом на 13.06.2017 р. не було жодної підстави для відмови ПАТ КБ "Приватбанк" у вчиненні виконавчого напису, а тому доводи позивача, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження. Просили суд відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. - у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.70). Надала суду письмові пояснення на позов, в яких зазначила, що про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, злочини, що впливають на відносини кредитора і боржника, кредитор її не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. Коли законом чи договором передбачена сплата боржником кредитору процентів, комісії, неустойки (штрафів, пені) та/або інших додаткових платежів, розмір заборгованості боржника періодично змінюється з кожним випадком донарахування цих платежів до основної суми заборгованості, внаслідок чого у ті ж моменти відбувається відповідне оновлення (збільшення чи зменшення у грошовому виразі) права вимоги кредитора. У такому разі відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може здійснюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором тому ж боржнику за тим же правочином. Просила справу розглянути за її відсутності.

Представник третьої особи - Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.67), про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

08 травня 2008 року між ОСОБА_3 (позичальник) та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № ZРВОАК57540106, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 94233,04 грн. на придбання автомобіля CHEVROLET EPIKA LA69L, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1, а він зобов'язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування (а.с.8-16).

26 липня 2013 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області винесено рішення по справі № 310/5345/13-ц, яким позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPВОAK57540106 від 08.05.2008 року вилучено у ОСОБА_3, та передано в заклад ПАТ КБ "ПриватБанк": предмет застави - автомобіль CHEVROLET, модель EPIKA LA69L, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля CHEVROLET, модель EPIKA LA69L, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, а також звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль CHEVROLET, модель EPIKA LA69L, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля в органах ДАІ України (а.с.17-18). Рішення набрало законної сили 25 вересня 2013 року.

13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. складено виконавчий напис № 5534 про стягнення рухомого майна - автомобіля марки CHEVROLET EPIKA LA69L, рік випуску - 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3. Також запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі: залишок заборгованості за кредитом - 90786,92 грн., залишок заборгованості за відсотками - 42748,32 грн., комісія - 9246,84 грн., пеня - 314014,07 грн., штраф - 22589,81 грн., що всього становить - 479385,96 грн. (а.с.19).

Постановою ВП № 55707584 від 05.02.2018р. державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 5534, виданого 13.06.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 482385,96грн. (а.с.20).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

ПАТ КБ «Приватбанк» у 2013 році, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, використав своє право вимоги про дострокове повернення усієї суми кредиту.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору та порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який рішенням від 26 липня 2013 року (набрало законної сили 25.09.2013 року) задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про дострокове стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Після ухвалення рішення про дострокове стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2013р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPВОAK57540106 від 08.05.2008 року станом на 26.04.2013р. у розмірі 164358,42 грн., у тому числі: 80993,65 грн. - заборгованість за кредитом, 31150,38грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6288,43 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 37861,21грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 7814,69грн. - штраф (процентна складова); звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль CHEVROLET, модель EPIKA LA69L, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля в органах ДАІ України (а.с.17-18).

За таких підстав, у зв'язку із наявністю судового рішення про дострокове стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, банк позбавлений можливості стягувати з ОСОБА_3 заборгованості за відсотками, пеню, штраф та комісію, оскільки у випадку невиконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки банк має право на звернення до суду з позовом на підставі статті 625 ЦК України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Однак, судом встановлено, що сума заборгованості, про яку зазначено у виконавчому написі нотаріуса, цим критеріям не відповідає та не є безспірною.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76-81, 259, 263-265ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 5534, виданий 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» боргу в сумі 482385,96 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ).

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян