Справа №521/9675/18
Провадження №2/521/3385/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 серпня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» в особі Одеської дирекції ТДВ «СК «Домінанта» , треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,
В провадженні вказаного складу суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» в особі Одеської дирекції ТДВ «СК «Домінанта» , треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування.
Сторона позивача надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних клопотань, відзиву до суду не надавав.
Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали до суду заяву про розгляд справи без участі.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення, згідно ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, прийнявши визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви.
Згідно з постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2017 року визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КпАП України і притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень в дохід держави.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті ж самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на приписи процесуального закону, постанова Київського районного суду м. Одеси від 10.11. 2017 року по справі є письмовим доказом встановлення вини водія ОСОБА_5 та притягнення до його, у звязку з цим, до адміністративної відповідальності.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта».
Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Судом встановлено, що учасниками ДТП виконані всі умови Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-УІ.
26.10.2017 року ОСОБА_1, як власник транспортного засобу Хюндай акцент, д/н НОМЕР_4 звернувся до ТДВ «СК «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування
Протягом всього часу, з моменту подання заяви позивач неодноразово звертався до співробітників Страхової компанії, проте виплату не було перераховано.
Відповідно до ст.. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. З ст. 20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату Страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування). Шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Також, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також З % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Крім того, відповідно до п.п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду, за який нараховується пеня (з 24 січня 2018 року по 10 квітня 2018 року) складає: з 24.01.2018 по 25.01.2018 року = 14,5; з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року = 16,0; з 02.03.2018 року по 10.04.2018 року = 17,0.
З урахуванням вищезазначеного та положень ст. 992 ЦК України, п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961 -IV. розмір пені який має сплатити відповідач, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня (14,5 х 2 = 29,0), складає 2369,89 грн., з розрахунку: 35 407, 83 грн. : 365 х 1 день (з 24 січня по 25 січня 2018року)х 29,0/100= 28,13 грн.; 35 407, 83 грн. : 365 х 34 дні (з 26 січня по 01 березня 2018року) х 32 /100 = 1055,44 грн.;35 407, 83 грн. : 365 х 39 днів (з 02 березня по 10 квітня 2018 року) х 34 /100= 1 286, 32 грн.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, сума 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування за весь час прострочення 77 днів, яку має сплатити відповідач на користь позивача, складає 224, 08 грн. з розрахунку 35 407, 83 грн. х 3 х 77 днів : 365 днів : 100 = 224, 08 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, розмір інфляційних збитків, виходячи із загальної суми простроченого невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції (101,5%), який має сплатити Відповідач на користь позивача за весь час прострочення - 77 днів, складає 40 896,04 грн. з розрахунку: 35 407, 83 грн. х (101,5:100) -: 35 407, 83 грн. х 77 днів = 531,11 грн.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, наданого стороною позивача, позивачем було фактично сплачено 5200,00 гривень за надання правничої допомоги у рамках розгляд зазначеної цивільної справи.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 22, 23, 549, 625, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»» в особі Одеської дирекції ТДВ «СК «Домінанта» , треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в тридцятиденний термін з дня проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Д. Коблова