Справа № 517/426/18
Провадження № 2-о/517/21/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

свідків: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Захарівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

В заяві посилається на те, що заявник ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в селі Нова Григорівка Фрунзівського району Одеської області. Від народження та до 1994 року проживала в селі Веселе Балка Захарівського району Одеської області.

В період з 1994 по 1998 рік навчалась в комунальному закладі «Чорнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Красноокнянського району Одеської області, як дитина яка потребувала корекційно-розвиткового навчання та в червні 1998 року ОСОБА_1 закінчила дев'ять класів вищезазначеного навчального закладу.

З 1998 року по теперішній час заявник проживає в селі Весела Балка Захарівського району Одеської області.

Так, в липні 2018 року заявник звернулась до підрозділу Державної міграційної служби для оформлення паспорту громадянина України, однак останньої було повідомлено, що необхідно встановити у судовому порядку факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Таким чином, за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в селі Нова Григорівка Фрунзівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області від 02 серпня 1982 року (а.с. 5).

Згідно довідки виконавчого комітету Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 02 серпня 2018 року № 1353, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживала з 1982 року та по 1994 рік та проживає з 1998 року по теперішній час в селі Весела Балка Захарівського району Одеської області (а.с. 10).

Довідкою КЗ «Чорнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» від 06 жовтня 2016 року № 275 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно навчалася в Чорнянській спеціальній школі-інтернат з 1994 року по 1998 рік, як дитина, яка потребує корекційно-розвиткового навчання (а.с. 8).

В червні 1998 року ОСОБА_1 закінчила дев'ять класів вищезазначеного навчального закладу, про що їй було видано свідоцтво про закінчення спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Так, з 1998 року по теперішній час проживаю в селі Весела Балка Захарівського району Одеської області. За межі України ніколи не виїжджала.

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до підрозділу Державної міграційної служби для оформлення паспорту громадянина України, але їй повідомили, що необхідно встановити у судовому порядку факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили всі обставини викладені у заяві щодо проживання заявником на території України, а саме в селі Весела Балка Захарівського району Одеської області станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Встановлення факту проживання на території Україні необхідно заявнику для подачі документів до Захарівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області для отримання громадянства України.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Таким чином, факт проживання заявника в певний період на території України підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами.

Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання заявника, на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, які ніким не спростовані.

За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: