Провадження № 2-с/127/24/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

за участю секретаря Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в якій він просив суд скасувати судовий наказ по справі за заявою ТОВ «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу відносно ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 4955,70 грн. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 ніяких договорів із заявником не укладала, не отримує від нього послуги з газопостачання та не споживає їх; у судовому наказі не зазначено за який період та який обсяг послуг нею спожитий, не зазначено за якими тарифами та за який період було розраховано заборгованість.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2018 року клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку залишено без задоволення, заяву про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 15.08.2018 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2018 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Судом встановлено, що 19.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою ТОВ «Вінницягаз Збут» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 4955,70 грн заборгованості за спожитий природний газ та 689 грн судового збору.

Суд критично відноситься до посилання представника заявника в про відсутність договору про надання послуг, оскільки згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про комунальні послуги» обовязок укладення договору покладено на споживача.

Зміст типового договору затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 25. Заявник не надав документів, що свідчать про відмову стягувача про укладення з ним договору.

Згідно правової позиції по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 року ВССУ відсутність договору не може бути підставою звільнення від оплати житлових послуг.

Суд критично відноситься до посилань представника заявника про відсутність відомостей про тарифи, оскільки такі відомості є в оборотній відомості і загально доступні на сайті стягувача, КМУ, ВМР, тощо.

Разом з тим згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи положення вказаної вище норми, суд приходить до висновку про необхідність скасування судового наказу виданого 19.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 170, 171, 260, 272 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Судовий наказ виданий 19.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4955,70 грн та судового збору у розмірі 689,00 грн скасувати.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: