АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1524/18Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2018 року (постановлена в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області 16 липня 2018 року під головуванням судді Чорненької Д.С.) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, Апеляційний суд Черкаської області, -

в с т а н о в и в :

06 липня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Енергобанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 702/9/18.

Заява мотивована тим, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2018 року стягненно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість в сумі 54 678,92 грн.

18 травня 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Енергобанк» укладено Договір № 21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № S/2401/980 від 16 липня 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2018 року змінено стягувача ПАТ «Енергобанк» на правонаступника ТОВ «Довіра та гарантія» у цивільній справі за позовом ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала мотивоване тим, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «Енергобанк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним зобовязанням боржника ОСОБА_3, у звязку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином (цесія), що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2018 року та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарнтія» про заміну стягувача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 вказав, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження за відсутності інформації про наявність виконавчого провадження по виконавчому листі по даній справі, що фактично унеможливлює здійснити заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2018 року стягненно з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість в сумі 54 678,92 грн. (а.с. 142-146).

Відповідно до супровідного листа від 21 травня 2018 року ПАТ «Енергобанк» направлено копію рішення суду та виконавчий лист у справі за позовом ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_3 (а.с. 152).

Відповідно до Договору № 21 про відступлення прав вимоги від 18 травня 2018 року ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали Договір № 21 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, поручителів.

Зазначених у додатку 1 до цього Договору, надалі-Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обовязки Боржників або які зобовязані виконати обовязки Боржників або які зобовязані виконати обовязки Боржників, за кредитним договором, договорами поруки та застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом основні договори, надалі за текстом-Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку та Права вимоги грошові кошти в сумі та в порядку, визначених цим договором (а.с.157).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення процесуального питання.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2018 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2018 року.