У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва, у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зобов'язання вчинити певні дії щодо зняття арешту зі всього майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.

При подачі позовної заяви, позивачем визначено підсудність даного спору з посиланням на положення ч. 2 ст. 30 ЦПК України, згідно якої позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Тому, оскільки арешт було накладено на все майно позивача, позов слід подавати за місцем проживання останнього.

Втім, процитована стаття ЦПК України не містить положення щодо виключної підсудності за місцем реєстрації позивача в позові про зняття арешту, а відтак, з урахуванням знаходження основної частини нерухомого майна, в рахунок погашення заборгованості яке було реалізоване, в Печерському районі м. Києва (м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 55, приміщення з № 1 по № 9), - слід застосувати норму ч. 2 ст. 30 ЦПК України.

Так, за правилами ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про зняття арешту зі всього майна, при цьому, основна його частина розташована за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 55, приміщення з № 1 по № 9.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Подільського районного суду м. Києва, позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зобов'язання вчинити певні дії щодо зняття арешту зі всього майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцем знаходження основної частини нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зобов'язання вчинити певні дії щодо зняття арешту зі всього майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна - передати для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва;

Передачу справи на розгляд Печерського районного суду м. Києва здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а у разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Гребенюк