Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/561/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2018 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря судового засідання Довженко О.А.; представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року у цивільній справі № 480/561/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності, за нововиявленими обставинами,

встановив:

13 грудня 2017 року відповідач у справі - ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про перегляд рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року у справі № 480/561/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, за нововиявленими обставинами.

У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що під час розгляду справи № 480/561/16-ц вона з 26 лютого 2016 року по 14 липня 2016 року перебувала за кордоном та про розгляд справи не знала. З ОСОБА_5 вона розлучена, а довіреність від її імені на ОСОБА_5 видана нею у 2013 році для вирішення питання спадкування ОСОБА_1 після смерті її матері. Вказані обставини ОСОБА_1 вважає нововиявленими та вказує, що ці обставини стали їй відомі у перших числах грудня 2017 року.

У судове засідання 04.10.2018 ОСОБА_1 не прибула; про дату та час розгляду заяви повідомлена належним чином; раніше у судовому засіданні підтримала подану нею заяву.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заяву ОСОБА_1 та просила її задовольнити.

У судове засідання 04.10.2018 правонаступник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 не прибув; раніше у судовому засіданні заперечував проти заяви та вказував на її безпідставність.

Представник правонаступника позивача за первісним позовом ОСОБА_6 у судове засідання 04.10.2018 не прибула; раніше у судовому засіданні заперечувала проти заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши у судовому засіданні учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено таке.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області у справі № 480/561/16-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності.

Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Перемоги, 34, у с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області, укладений 23.09.2010 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотарільного округу ОСОБА_7, за реєстровим № 1786, в частині встановлення стороною договору покупець Цуранова Зоя Іванівна замість Муравська Ангеліна Олександрівна.

Припинено чинність Державного акту на право приватної власності на землю виданого ОСОБА_4 24.11.2009 року на підставі рішення ХХІІІ позачергової сесії 5 скликання Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 11.11.2009 року за №1, в тому числі, в частині посвідчення приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_7 переходу права власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Перемоги, 34 в с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області, до ОСОБА_1

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1937 га., розташовану по вул. Премоги, 34 в с. Кринички Миколаївського району Миколаївської області, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та право власності на житловий будинок разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 34 в с. Кринички, Миколаївського району Миколаївської області.

Вказане рішення суду набрало законної сили 26 липня 2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 Цивільного процесуального кодексу україни (далі ЦПК України) (в редакції на час ухвалення рішення) підставами для перегляду рішення, ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Аналогічний припис містить п. 1 ч. 2 ст. 423, чинного ЦПК України.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами наявності нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України 2 (в редакції на час ухвалення рішення) є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені (отримані) після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що нововиявленими обставинами справи є те, що з 26 лютого 2016 року по 14 липня 2016 року вона перебувала за кордоном та про розгляд цивільної справи № 480/561/16-ц у Миколаївському районному судді Миколаївської області вона не знала. З ОСОБА_5 заявник розлучена, а довіреність від її імені на ОСОБА_5 видана нею у 2013 році, виключно для вирішення останнім питання спадкування ОСОБА_1 після смерті її матері, при цьому ОСОБА_5 використав зазначену довіреність від імені ОСОБА_1 не в інтересах останньої, а навпаки в супереч її інтересам.

Між тим, обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 не є істотними, тобто такими, що могли вплинути на юридичну оцінку дійсних обставин справи, здійснену судом у рішенні, та на висновки суду при ухваленні судового рішення, тому не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та п. 1 ч. 2 ст. 423 чинного ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Отже з огляду на вищенаведені правові норми, роз'яснення Пленуму та дослідженні обставини, суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Керуючись ч. 1 ст. 260, ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року у цивільній справі № 480/561/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності, за нововиявленими обставинами, - відмовити та залишити судове рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року у цивільній справі № 480/561/16-ц в силі.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Шаронова

04.10.2018