Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11.10.2018 Справа №607/14621/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Тернопіль, вул. Гагаріна, 2/3.

ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в якому зареєстрований відповідач, який є її сином. Відповідач не проживає у спірній квартирі з 1986 року після закінчення воєнного училища, оскільки виїхав в Росію. За даною адресою його речі та майно відсутнє, оплату за комунальні послуги він не вносить, тому втратив право на користування житлом. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02 серпня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не зявилася, попередньо подавши заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав, тому, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як вбачається з Реєстраційного посвідчення, виданого 26 грудня 1990 року Тернопільським обласним бюро технічної інвентаризаціїАДРЕСА_2 в житловому будинку з надвірними побудовами № 2 по вул. Гагаріна в м. Тернополі зареєстрована за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 24 грудня 1990 року за реєстровим № 4-6033 та записано в реєстрову книгу № 1.

Згідно Довідки від 30 липня 2018 року, виданої ОСББ «Гагаріна-2», встановлено, що до складу сімї ОСОБА_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, окрім неї, ніхто не входить.

Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Акту про встановлення факту непроживання від 30 липня 2018 року, складеного головою ОСББ «Гагаріна-2» в присутності членів ОСББ (сусідів), встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за даною адресою не проживає з 1986 року після закінчення воєнного училища. Вказаний акт засвідчений підписами двох сусідів.

Згідно письмових пояснень сусідів позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30 липня 2018 року, син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації в м. Тернополі по вул. Гагаріна, 2/3 з 1986 року після закінчення воєнного училища. За цією адресою проживає ОСОБА_6 одна.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі.

Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1, а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову.

Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Гагаріна, 2/3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - 6) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - м. Тернопіль, вул. Гагаріна, 2/3) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Тернопіль, вул. Гагаріна, 2/3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_3