АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа №761/41226/16-ц

провадження № 22-ц/796/5602/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддів Вербової І.М., Шахової О.В.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасників справи: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року /суддя Волошина В.О./

у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бакай Ганна Іванівна про визнання правовідносин припиненими та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до з вимогами про визнання правовідносин припиненими у зв'язку з виконанням умов договору від 24.12.2014 р. дарування квартири належним чином та в повному обсязі, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1. /а.с.11/

За заявою позивача, ухвалою Шевченківського суду м. Києва від 27.11.2017 р., залишеною без змін апеляційною інстанцією, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. /а.с. 55/

Представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що на спірну квартиру вже накладено арешт ухвалою суду від 16.08.2016 р., постановленою в іншій справі. На даний час ОСОБА_7 проживає в несприятливих умовах в пансіонаті, при цьому, через застосування заходів забезпечення позову накладених ухвалою від 27 листопада 2017р. не може проживати в своїй квартирі. Крім того, спірна квартира здається квартирантам, а доводи викладені в заяві про забезпечення позову не підтверджені доказами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам. /а.с. 242-244/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та скасувати заходи забезпечення позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем не доведені належними доказами позовні вимоги, зокрема, факт виконання ремонтних робіт. Не враховано судом першої інстанції і те, що на спірну квартиру вже накладено арешт в рамках розгляду справи 761/29309/16-ц, а тому відсутня необхідність накладати арешт у цій справі. Також зазначала про порушення прав відповідача неможливістю її вселення у спірну квартиру, оскільки на неї накладено арешт. Посилалась також на практику Європейського суду з прав людини, в частині відсутності мотивації у рішенні суду першої інстанції, ігнорування доречних аргументів сторони та обов'язку суду наводити обґрунтування у своєму рішенні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &qu ч;Про судоустрій і статус суддів&q? і;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?дн;Про судоустрій і статус суддів&q?й ; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасування з ухваленням рішення про задоволення заяви, на підставі наступного.

Відмовляючи у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 1 ст. 158 ЦПК України про те, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, та роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006р. № 9, про те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом першої інстанції встановлено, що забезпечення позову співмірно заявленим позовним вимогам, так як невжиття вказаного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому на підтвердження чого стороною надано належні докази, що також перевірено апеляційною інстанції при оскарженні ухвали про забезпечення позову.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову - знятті арешту з квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.11.2017 р. позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним задоволено, визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 24 грудня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бакай А.І. та зареєстрований в реєстрі за №769, недійсним. Повернуто ОСОБА_7 у власність квартиру АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили.

На час розгляду справи апеляційним судом, зазначене рішення залишено без змін судом касаційної інстанції.

Разом з тим, вимогами позову у даній справі є:

- припинити правовідносини за договором дарування спірної квартири;

- визнати право власності ОСОБА_8 на спірну квартиру.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_8 підставою для забезпечення позову зазначає те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.11.2017 р. позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним задоволено, визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 24 грудня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БакайА.І. та зареєстрований в реєстрі за №769, недійсним. Повернуто ОСОБА_7 у власність квартиру АДРЕСА_1, а тому існує реальна загроза невиконання рішення суду про визнання за нею права власності.

Оскільки на момент розгляду заяви спірна квартира повернута у власність ОСОБА_7, у зв'язку з визнанням недійсним договору дарування, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року - скасувати.

Заяву представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 р. у справі №761/41226/16-ц, на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_8 / реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь ОСОБА_7 / реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2/ судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: