ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7360/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2018р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про встановлення порядку користування квартири АДРЕСА_1.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення тимчасової заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відповідачам по справі) та Державній міграційній службі вчиняти дії щодо реєстрації в квартирі та вселення до квартири АДРЕСА_1 будь-яких осіб до набрання рішенням по справі законної сили, посилаючись на те, що у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, що дає їм право користуватися квартирою, а також вони можуть звернутися до міграційної служби з приводу реєстрації в зазначеній квартирі третіх осіб, що ускладнить вирішення спору за позовом, тому у нього , як у співпозивача є підстави побоюватися, що будь-які дії відповідачів відносно реєстрації третіх осіб в спірній квартирі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вказана заборона не спричинить для них будь-якої суттєвої шкоди і тому заходи зустрічного забезпечення на його думку не потрібні.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно з вимогами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд не встановив підстав для забезпечення позову.

Так, вимоги позову обґрунтовані посиланням на те, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована, відноситься до державного житлового фонду і перебуває в комунальні власності територіальної громади м. Києва. Особистий рахунок на квартиру оформлений на ОСОБА_3 (позивач по справі). В даній квартирі проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ордеру № 23286 серії Б виданого ОСОБА_6 18.04.1986 р. право на проживання в АДРЕСА_1 мають ОСОБА_6, ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_7 (відповідач), ОСОБА_8.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 02.10.2018 р. відповідачі у справі зареєстровані у АДРЕСА_1.

Відповідно до абз. 2 п.п. 4 п. 18 глави Реєстрація місця проживання Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 - Для реєстрації місця проживання особа або її представник подає, документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Виходячи з сукупного аналізу вищевказаних положень, житлового законодавства та обставин справи, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову про які просив позивач не є виправданими, оскільки дана заборона не є ефективним захистом позивачів, оскільки чинним законодавство передбачено отримання згоди співвласників у разі прийняття рішення про реєстрацію місця проживання інших осіб. Крім того, з обставин справи не встановлено об'єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні заявленого позивачами позову.

При цьому, наведений у заяві обсяг виду забезпечення позову, є неспівмірним із заявленими вимогами, оскільки ст. 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За таких обставин, оскільки заявником не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи, що підстави для забезпечення позову відсутні, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 65 ЖК України, 149, 150, 153, 258-261 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко