У Х В А Л А

4 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 464/1874/17

Провадження № 14-395 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича (далі також - позивач) до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області (далі також - відповідач) про відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою позивача на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року і

в с т а н о в и л а:

14 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що 1 вересня 2016 року та 18 жовтня 2016 року звертався до відповідача із заявами вих. № 635 та № 754 з проханням надати інформацію про ставок, яким користувався позивач. Стверджував, що відповідач не надав обґрунтованої відповіді на вказані звернення, чим порушив права позивача, гарантовані статтею 40 Конституції України. Зазначав, що внаслідок таких дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації фермерського господарства, підриві довіри до останнього, неможливості здійснення ним активної підприємницької діяльності, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Просив стягнути з відповідача 1 млн грн у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій посадових осіб відповідача при розгляді звернень позивача.

20 березня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження у справі.

Мотивував тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Позивач і відповідач є юридичними особами; вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не об'єднана з вимогами вирішити публічно-правовий спір. А тому з урахуванням суб'єктного складу сторін суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України у чинній на той час редакції справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

22 червня 2017 року Апеляційний суд Львівської області постановив ухвалу, якою залишив без змін ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції вважав, що спір має розглядатися за правилами господарського судочинства. Мотивував приписами частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 1 і 12 ГПК України, пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості справ господарським судам».

18 липня 2017 року позивач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою. Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права. Стверджує, що між позивачем і відповідачем не було укладено жодних господарських договорів, і в позовній заяві позивач не порушує питання про вирішення спору, що виник при їх укладенні, зміні, розірванні чи виконанні. Зазначає, що стаття 30 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, не забороняла, щоби відповідачем і позивачем у справі одночасно були юридичні особи. А тому справа, на думку позивача, має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

9 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

9 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду.

21 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що позивачоскаржує ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Фермерського господарства БуркиВіталія Володимировича до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировичана ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 червня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 19 вересня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. С. Ткачук
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
В. С. КнязєвО. Г. Яновська