13.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/6713/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6713/18
Номер провадження 2/205/3029/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/6713/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ?

встановив:

ОСОБА_1 17 вересня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 серпня 2003 року по 31 липня 3017 року.

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно надає, але нерегулярно та в недостатньому розмірі.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 23-х років.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська20 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2003 року по 31 липня 3017 року (а.с. 7, 8).

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно надає, але нерегулярно та в недостатньому розмірі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надано.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач зобовязаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 189, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, ?

УХВАЛив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2018 року і до повноліття дитини.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко