Провадження № 2/428/631/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_2 зазначає, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстрований колишній власник квартири ОСОБА_3. Під час купівлі квартири, колишній власник ОСОБА_3 зобов'язувався знятись з реєстрації місця проживання до 30.05.2016 року, про що було зазначено у договорі купівлі-продажу, але цього не зробив. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є колишнім власником квартири, не проживає тривалий час у вказаному житловому приміщенні, не є власником житла і добровільно з реєстраційного обліку не знімається.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 22 жовтня 2018 року придбав у ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_4), ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_4) у власність квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 22.10.2018 року, серії НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3558.

З пункту 7 договору купівлі-продажу від 22.10.2018 року, серії НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовою К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3558, вбачається, що продавці: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_4), ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_4) зобов'язувалися знятись з реєстрації місця проживання до 25.10.2018 року.

Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 15.11.2018 року № 37297 від 15.11.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - стороння людина.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 є одним із колишніх власників квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року квартиру придбав позивач, а також на те, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі з моменту продажу. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

За таких обставин, враховуючи, визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником та не є членом сім'ї позивача, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0..1 від 29.10.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- представник позивача: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2;

- відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3.

Суддя І. С. Посохов