Справа № 206/7075/18
Провадження № 2-зз/206/7/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання Стахів О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, позики,
ВСТАНОВИВ
Заявник у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не зявилась, про причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
22.11.2018 ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, позики. Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.
Мотивами для відмови заявнику було те, що заявник не є стороною по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, а є лише спадкоємцем після смерті відповідача, а відтак, остання не наділена правом звернення до суду в порядку ст. 158 ЦПК України, окрім того, жодна із долучених заявником копій документів не засвідчена належним чином, в звязку із чим, вони були визнані судом недопустимими доказами, окрім того, заявником не було надано жодного доказу на підтвердження накладення арешту на вказане нерухоме майно саме під час розгляду зазначеної заявником цивільної справи.
Так, пунктами 1, 2, 4, 6 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Таким чином, судом встановлено, що з клопотанням про скасування забезпечення позову має право звернутись учасник справи, суд, також, наділений правом ініціювати порушене заявником питання.
Між тим, ч. 1 ст. 42 ЦПК України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Частиною 1 ст. 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Однак, як вбачається із клопотання заявник не є стороною по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, позики, а є лише спадкоємцем після смерті відповідача.
В свою чергу, відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.
В той же час, в підтвердження правонаступництва заявника, тобто обставин викладених у заяві щодо наявності заповіту на її імя, складеного відповідачем ОСОБА_3, заявником вдруге було долучено копії документів з порушенням частин 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, які передбачають, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Суд, також, вдруге звертає увагу, що засвідчення копій документів, також, може відповідати п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», а саме копія повинна мати відмітку про засвідчення копії документа, яку складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і підпис.
Враховуючи вищевикладене підстави для залучення до участі у справі правонаступника, суд не вбачає.
А відтак, заявник ОСОБА_1 не набула право звернення до суду в порядку ст. 158 ЦПК України, у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, позики.
Щодо вимог заявника в частині витребування доказів, суд зазначає таке.
Статтею 84 ЦПК України передбачено право звернення сторони до суду з клопотанням про витребування доказів судом, у разі неможливості самостійно надати докази.
Як вже зазначалось вище, ст. 84 ЦПК України передбається право сторони, у разі неможливості самостійно надати докази, подати клопотання про витребування доказів судом.
Між тим, жодного доказу неможливості самостійно надати доказ, а саме звернення заявника з відповідним запитом за витребуваною інформацією, отримання копій документів до відповідних органів, установ, суду не надано, а тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні, оскільки заявником не здійснено дій, що передують поданню відповідного клопотання.
Окрім того, ч. 2 ст. 182 ЦПК України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у ст. 183 ЦПК України.
Між тим, заяви про витребування доказів, яка зокрема відповідала б вищенаведеним статтям, суду надано не було.
Крім того, заявником вдруге не надано жодного доказу на підтвердження накладення арешту на вказане (спадкове) нерухоме майно саме під час розгляду зазначеної вище цивільної справи (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення).
Слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 6 ст. 81 ЦПК України, а відтак скасування обтяження накладеного на нерухоме майно лише на підставі обставин зазначених заявником у відповідній заяві, без належних, допустимих та достатніх доказів, може порушити права та інтереси інших осіб.
В звязку із викладеним, суд не може, також, скасувати означені вище заходи забезпечення позову з власної ініціативи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 158, 182, 183, 260-261, 263, 353 ЦПК України,
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором доручення, позики.
Розяснити заявнику, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повне судове рішення у формі ухвали складено 29.12.2018.
Суддя К.С. Маштак