Справа № 333/2116/18
Провадження №2/333/1519/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю: секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача державного виконавця

Комунарського ВДВС м. Запоріжжя

Головного територіального управління юстиції

у Запорізькій області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту ,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 45 на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2004 року, де зареєстрована і постійно мешкає.

У грудні 2017 року ОСОБА_3 отримала спадщину від померлого батька 1/2 частину житлового будинку. У січні 2018 року позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення договору купівлі-продажу спадкового майна, де й було повідомлено, що постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області накладено арешт на будинок № 45 по вул. Степова в м. Запоріжжі.

09.01.2018 року Комунарський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надав відповідь № 542/2-16.3-34, де зазначено, що у період з серпня 2009 року по липень 2012 року на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, боржником за якими виступала ОСОБА_3, та на майно було накладено арешт постановами державного виконавця:

- обтяження № 23874911 від 25.01.2012 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 30626529, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ за виконавчим документом № 6-1895 від 13.11.2009 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова;

- обтяження № 23874623 від 15.02.2010 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 462/3 від 15.02.2010 року, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ;

- обтяження № 9912981 від 09.06.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 105/3 від 03.06.2010 року державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ.

Виконавчі провадження були завершені на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час завершення виконавчих проваджень) та повторно на виконання не надходили, виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 не відкривались.

Тобто, враховуючи дані, отримані від відповідача, ОСОБА_3 вважає, що відсутні підстави для арешту її майна. На теперішній час позивач має бажання розпорядитись своєю власністю, проте накладений арешт перешкоджає у здійсненні її права, тому просить суд зняти арешт з її нерухомого майна, накладеного державними виконавцями Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відповідно до обтяжень: № 23874911 від 25.01.2012 року; № 23874623 від 15.02.2010 року; № 9912981 від 09.06.2010 року.

04.05.2018 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху.

10.05.2018 року ОСОБА_3 подала до суду уточнену позовну заяву.

11.05.2018 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя прийняв позовну заяву ОСОБА_3 до розгляду та відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

22.05.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, в якому останній заперечував проти задоволення позову.

При цьому, останній зазначив, що 03.03.2018 року ним було вжито заходи щодо зняття арешту, накладеного у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 23874911 від 25.01.2012 року від 25.01.2012 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 30626529, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ за виконавчим документом № 6-1895 від 13.11.2009 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова.

Що стосується обтяжень № 23874623 від 15.02.2010 року та №9912981 від 09.06.2010 року, ОСОБА_4 зазначив таке. На виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №17427256 з примусового виконання виконавчого листа №2-4874 від 14.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 54014,66 грн. 18.08.2010 року державним виконавцем за вказаним виконавчим провадженням було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». У подальшому, 07.02.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повторно звернувся до Комунарського ВДВС з виконавчим листом відносно ОСОБА_3 Проте, 22.06.2011 року державний виконавець знову повернув виконавчий лист стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, на виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №22739346 з примусового виконання наказу №5/116/09 від 31.08.2009 року, виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ ФК «Надія» 3 826,63 грн. 21.02.2011 року державним виконавцем було винесено за вказаним виконавчим провадженням постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». 28.07.2011 року до ВДВС повторно надійшов наказ Господарського суду Запорізької області на виконання. Проте, 28.11.2011 року державний виконавець знову повернув його на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

На даний час виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області не перебувають. Надати більш детальну інформацію по якому саме із вказаних виконавчих проваджень були винесені постанови про арешт боржника (тобто обтяження № 23874623 від 15.02.2010 року та №9912981 від 09.06.2010 року), на цей час не надається можливим, так як зазначені виконавчі провадження були передані до архіву та у подальшому знищені (строк їх зберігання становить три роки).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надала заяву про залишення без задоволення позовну вимогу, що стосується обтяження № 23874911 від 25.01.2012 року, так як відповідач самостійно зняв арешт з майна ОСОБА_3 по вказаному обтяженню. На задоволенні інших позовних вимог наполягала, посилаючись на факти, викладені у позові. Враховуючи вказану заяву представника позивача, суд розглядає позов ОСОБА_3 в межах позовних вимог, які були підтримані представником позивача у судовому засіданні.

Представник відповідача державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилався на обставини, викладені у його відзиві на позов. Водночас зазначив, що у 2010-2011 р.р. електронна база була неповністю наповнена інформацією про виконавчі провадження, тому і виникають через це певні проблеми. У разі, якщо інформація щодо накладення арешту у певному виконавчому провадженні була у наявності державного виконавця, він би особисто зняв ці арешти.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, проаналізував законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З інформаційної довідки № 124743292 від 22.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 встановлено, що на все її нерухоме майно накладено арешти:

- обтяження за № 23874623 від 15.02.2010 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 462/3 від 15.02.2010 року, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ;

- обтяження № 9912981 від 09.06.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 105/3 від 03.06.2010 року державним виконавцем Комунарського ВДВМ ЗМУЮ.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно на виконанні у Комунарському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебували виконавчі провадження:

- № 17427256 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4874 від 14.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 54014 грн. 66 коп., 18.08.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». 07.02.2011 року на виконання повторно надійшов виконавчий лист № 2-4874 від 14.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 54014 грн. 66 коп., але 22.06.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- № 22739346 з примусового виконання наказу № 5/116/09 від 31.08.2009 року, виданого Господарським судом Запорізької області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Надія України» 3 826 грн. 68 коп. 21.02.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». 28.07.2011 року на виконання повторно надійшов наказ, але 28.11.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п. 9.9., 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони підлягають знищенню.

Таким чином, встановлено, що виконавчі провадження № 17427256 та № 22739346 на цей час знищені, а інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 у Комунарському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відсутні.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Є вичерпний перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи, що на цей час порушується право приватної власності ОСОБА_3, внаслідок чого вона позбавлена змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, з урахуванням даних Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області та того факту, що фактично відпала необхідність у арешті, накладеному на все майно позивача, тому суд, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, накладений державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а саме за:

-обтяженням за № 23874623 від 15.02.2010 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 462/3 від 15.02.2010 року, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ;

-обтяженням № 9912981 від 09.06.2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 105/3 від 03.06.2010 року державним виконавцем Комунарського ВДВМ ЗМУЮ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод