Справа № 323/3359/18
Провадження № 2/323/934/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.12.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, 08 вересня 1993 року помер її чоловік - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №27 по вул. Осипенко Поліпи (колишня вул. Островського) в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області.

Позивач вважається, такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління володіння спадковим майном шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Їх зі спадкодавцем сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з померлими на момент його смерті не проживали, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали, отже є такими, що відмовились від спадщини.

Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок свідоцтво про право на спадщину позивач отримати не змогла, у звязку з чим ОСОБА_7 державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018р.

Тому позивач просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на спадкове майно - житловий будинок №27 по вул. Осипенко Поліпи (колишня вул. Островського) в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, який складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку - літ. А, загальною площею 41,4 кв.м, житловою - 35,3 кв.м, прибудови - літ. а, літньої кухні - літ. Б, прибудови - літ. б, сараю - літ. В, гаражу - літ. Г, сараю - ліг. Д, погрібу - літ. Пг, паркану - №1, воріт з хвірткою - №2, басейну - №3, на земельній ділянці загальною площею 1810 кв.м, в порядку спадкування за законом після померлого 08 вересня 1993 року ОСОБА_4.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, надлив заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Третя особа, завідувач державної нотаріальної контори ОСОБА_7, у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 3ст.200 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 1993 року помер її чоловік - ОСОБА_4, що підтверджено повторним свідоцтвом про його смерть серії І-ЖС №401042, виданим Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 06 грудня 2017 року.

Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про одруження серії УІІІ-УР №212626, що видане Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області 14 січня 1967 року, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_8, одружилися 14 січня 1967 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_4.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на житловий будинок №27 по вул. Осипенко Поліпи (колишня вул. Островського) в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області.

Вказаний житловий будинок побудований ОСОБА_4 у 1969-1970 роках. Земельною ділянкою під будівництво, площею 0,07 га був наділений на підставі рішення правління колгоспу «Радянська Україна» Оріхівського району Запорізької області від 17 грудня 1969 року, згідно з яким було дане інше рішення - виконавчого комітету Оріхівської районної ради депутатів трудящих від 07 квітня 1970 року №95-3 про дозвіл на будівництво. На підставі цих документів надано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. У цьому свідоцтві вказана стара адреса: смт Комишуваха, вул. Октябрьска (мовою оригіналу), будинок №26. Наразі після перенумерації та перейменування вулиці будинок має адресу: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Осипенко Поліпи, буд.27.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 вважається, такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління володіння спадковим майном шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем.

Заповіту померлий не залишив, тому спадкування має відбуватися за законом, та спадкоємцями першої черги, окрім позивача, є також їх сини - відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з померлими на момент його смерті не проживали, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали, отже згідно з вимогами ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР є такими, що відмовились від спадщини. Факт відмови відповідачів від спадщини у вигляді житлового будинку підтверджується також наданими до суду заявами про визнання позову.

У вересні 2018 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заведено спадкову справу №209/2018.

Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок свідоцтво про право на спадщину позивач отримати не змогла, у звязку з чим ОСОБА_7 державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018р.

Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. 23) від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємцю нотаріусом відмовлено в оформленні права на спадщину, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом, але оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстроване за ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що ОСОБА_4 за життя набув право власності на вказаний житловий будинок, а тому це право відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає використанню національними судами України як джерело права.

Так, у рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "CaseofOneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.2 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлення позову до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам стаття 206 цього Кодексу.

Згідно ч.6 чт. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягаю задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81,82, 141, 200, 206, 263, 245, 265 ЦПК, ст. ст.16, 328, 1216,1217, 1218, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 553, 549 ЦПК УРСР, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (вул. Осипенко Поліни,27, смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, 70530) до ОСОБА_2 (вул. Чапаєва, 17, смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, 70530), ОСОБА_3(вул. Чкалова, 36/5, смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, 70530), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області (вул. Шевченка, 15 ,м. Оріхів, Запорізької області) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на спадкове майно - житловий будинок №27 по вул. Осипенко Поліпи (колишня вул. Островського) в смт Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, який складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку - літ. А, загальною площею 41,4 кв.м, житловою - 35,3 кв.м, прибудови - літ. а, літньої кухні - літ. Б, прибудови - літ. б, сараю - літ. В, гаражу - літ. Г, сараю - ліг. Д, погрібу - літ. Пг, паркану - №1, воріт з хвірткою - №2, басейну - №3, на земельній ділянці загальною площею 1810 кв.м, в порядку спадкування за законом після померлого 08 вересня 1993 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9