Справа № 569/9145/17
УХВАЛА

28 грудня 2018 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Ющук О.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

16 червня 2017 року ухвалою Рівненського міського суду відкрито провадження по справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 10.05.2018 року по даній цивільній справі було призначено судову-почеркознавчу експертизу, а провадження по справі зупинено.

06 листопада 2018 року на адресу Рівненського міського суду надійшли матеріали цивільної справи № 569/9145/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним з висновком експерта № 1.1 150/18 від 26.07.2018 року.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 листопада 2018 року провадження у справі №569/9145/17 відновлено.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_1 було заявлено письмове клопотання про долучення до матеріалів справи, як доказу, довідки спеціаліста від 17 грудня 2018 року, відповідно до якої у посвідчувальному рукописному записі у заповіті від другого лютого 2013 року від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 містяться ознаки, що свідчать про його незвичне виконання. Крім цього просить призначити судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити наступне запитання: чи є в рукописному тексті у заповіті від 02 лютого 2013 року від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ознаки, що свідчать про його незвичне виконання і якщо є зазначені ознаки, то яка їх природа?

В обґрунтування клопотання посилається на те, що отримання цього доказу було зумовлено тим, що у висновку почеркознавчої експертизи, проведеної Рівненським НДКЦ від 26.07.2018 року не міститься відповідей на усі поставлені судом запитання. Вказує на те, що дане клопотання не було подане разом із позовною заявою або під час підготовчого судового засідання, оскільки позовну заяву було подано під час дії ЦПК України від 2004 року, крім того, вона як представник позивача залучена до справи лише 01 березня 2018 року.

Також просить суд, призначити судово-медичну експертизу.

Сторона відповідача заперечила щодо задоволення клопотання про долучення до матеріалів справи довідки спеціаліста від 17 грудня 2018 року, вказуючи, що всі докази по справи відповідно до ст. 83 ЦПК України подаються разом з позовною заявою, а щодо призначення судово-почеркознавчої експертизи, то не вбачає підстав для задоволення, оскільки в дослідницькій частині висновку експерта від 26.07.2018 року № 1.1-150/18 дана відповідь на запитання, які просить представник позивача. Що стосується призначення судово-медичної експертизи, то судом було витребувано медичні документи ОСОБА_6, які є достатніми для з'ясування певних обставин та не потребують спеціальних знань.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до таких висновків.

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, про долучення яких клопоче представник позивача, разом із позовною заявою ОСОБА_3 подано не було.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об»єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу ( ч.4 ст.83 ЦПК України).

Сторона позивача не повідомила письмово суд про неможливість представлення вказаних доказів у визначений законом строк.

Фактично стороною позивача дії спрямовані на зібрання доказів, які представник просить долучити до справи, були вчинені після визначеного законом строку для їх подання.

Частина 8 статті 83 ЦПК України передбачає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Посилання адвоката ОСОБА_1 на те, що дане клопотання не було подане разом із позовною заявою або під час підготовчого судового засідання, оскільки позовну заяву було подано під час дії ЦПК України від 2004 року судом до уваги не приймається з огляду на таке.

Так, суд відповідно до правил частини четвертої статті 10 ЦПК ( у старій редакції ЦПК) сприяє сторонам у збиранні доказів (призначає експертизу, витребовує інформацію від особи, за іменем якої видано документ, оголошує перерву або відкладає розгляд справи, якщо це потрібно, тощо).

Однак, у відповідності до вимог ст. 131 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) сторони зобовязані подати свої докази до початку розгляду справи по суті.

З журналу судових засідань від 09.02.2018 року вбачається, що суд задоволив клопотання представника позивача ОСОБА_7 про витребування доказів та допит свідків та призначив справу до судового розгляду справи.

Тобто, представником позивача адвокатом ОСОБА_1 пропущений строк подачі клопотань про долучення до матеріалів справи довідки спеціаліста від 17 грудня 2018 року і у відповідності до дії ЦПК України від 2004 року (в редакції чинній до 15.12.2017 року).

Відтак, суд в цій частині клопотання вважає безпідставним та приходить до висновку відмовити адвокату ОСОБА_1 у долученні до матеріалів справи довідки спеціаліста від 17 грудня 2018 року.

Щодо вирішення клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, то суд виходив з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих саме питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності, суд призначає експертизу у справі.

За умовами ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові.

Між тим, в матеріалах справи міститься проведена за ухвалою суду у цій цивільній справі судова почеркознавча експертиза, де надано відповідь на поставлені судом питання і обґрунтовано висновки експерта.

Обставини існування сумнівів у вказаному висновку із наведенням відповідного обґрунтування доводи сторони позивача не містять.

До того ж судом не встановлено, з урахуванням того, що судово-почеркознавча експертиза проведена і представником позивача адвокатом ОСОБА_1 не зазначено про доцільність призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи.

За умовами ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові.

Судом ще не досліджувався висновок судової почеркознавчої експертизи по суті, клопотань про призначення повторної експертизи представником поивача не заявлялось, а заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яка вже була проведене також за клопотанням представника позивача, а відтак клопотання є безпідставним та необгрунтованим.

Згідно ч.1 ч.2 п.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Зазначені у клопотанні про призначення експертизи обставини не зобов»язують суд на призначення такої експертизи, а тому таке клопотання сторони позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цій справі задоволенню не підлягає.

Суд, відмовляючи у частині клопотанні представника позивача у призначенні судової-медичної експертизи, виходив з такого.

Ухвалою Рівненського міського суду від 30 березня 2018 року представнику позивача адвокату ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи за його безпідставністю. Однак, представником позивача адвокатом ОСОБА_1 27.12.2018 року повторно заявлено клопотання про призначення судової-медичної експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму ВСУ N 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з'ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Згідно ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Суд вважає, що відсутня необхідність у проведенні судово - медичної експертизи, тому як суду надані всі необхідні медичні документи на підтвердження заявлених позовних вимог і до того ж чинним законодавством не вимагається обов'язкове проведення такої експертизі для цієї категорії справ, а надані до суду позивачем докази, на підтвердження заявлених позовних вимог, суд вважає належними та достатніми.

В той же час, враховуючи підстави, з яких представник позивача просить суд призначити у справі судово-медичну експертизу, то суд приходить до висновку, що представником позивача не наведено суду переконливих доводів для призначення у справі експертизи та про недоцільність її призначення.

За вказаних обставин, аналізуючи предмет позову та клопотання представника позивача, суд вважає, що в даному випадку призначення експертизи не є обов'язковим, а тому, з метою недопущення невиправданого затягування процесу, суд повторно відмовляє у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представика позивача про долучення до матеріалів справи довідки спеціаліста від 17 грудня 2018 року та про призначення судової почеркзнавчої та судово- медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.Г. Кучина