Провадження № 2-о/760/137/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря заявника - Каліщук М.В. - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 заявник ОСОБА_3 звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання з матір'ю ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сої вимоги обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_5.

31.05.2017 вона звернулась до державного нотаріуса з питанням щодо оформлення спадщини на 1/3 квартири АДРЕСА_1, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з причин того, що вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті матері, і вона на час смерті була зареєстрована за іншою адрескою.

Зазначає, що не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у 6-місячний термін, т.я. постійно проживала з матір'ю за адресою АДРЕСА_2, а тому вважала, що таку заяву їй подавати не треба.

При цьому, зазначила, що її мати лише була зареєстрована за іншою адресою - АДРЕСА_4, однак ніколи там не проживала, а весь час і по день смерті постійно проживала разом з нею за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, оскілки встановлення факту її постійного проживання разом з матір'ю їй необхідно для вступу в спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину, просить встановити даний факт з наведених у заяві підстав.

Ухвалою суду від 15.08.2017 у справі за заявою ОСОБА_3 відкрито провадження.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву в повному обсязі та просила її задовольнити.

Від заінтересованої особи - Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд даної справу у відсутності їх представника.

Заінтересовані особи Головне управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, з заявами про розгляд справи у їх відсутності чи про перенесення розгляду справи до суду не звертались, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи.

При таких даних, з огляду на належне повідомлення заінтересованих осіб, з урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи в даному судовому засіданні у їх відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наданих в ході розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено в частині першій даної статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Як зазначила заявник, вона не заявляла про відмову від спадщини після смерті матері.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 21.04.2016.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме - на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

З копії листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-11945 від 10.07.2017 вбачається, що ОСОБА_5 з 08.07.2003 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_5. Знята з реєстраційного обліку 16.06.2017 у зв'язку зі смертю.

Померла ОСОБА_5 була матір'ю заявника ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 від 23.05.1963 НОМЕР_2, та копіями свідоцтв про шлюб та про зміну прізвища, з яких вбачається, що ОСОБА_8 змінила прізвище на «ОСОБА_9», а потім на «ОСОБА_10».

Як зазначила в заяві та повідомила в судому засіданні заявник, її мати хоча і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, проте ніколи там не проживала, а постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2. На час відкриття спадщини мати також проживала за вказаною адресою.

Як вбачається з довідки ЖБК «Молодіжний -12» № 240 від 16.06.2017, ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_5, проте в даній квартирі ніколи не проживала.

При цьому, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що давно знайомі з заявником ОСОБА_3, весь час вона проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2. Заявник ОСОБА_3 і на даний час проживає у вказаній квартирі.

Згідно копій матеріалів спадкової справи 390/2017 заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, заведеної державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого терміну для прийняття спадщини.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд знаходь підтвердженим дослідженими в ході судового розгляду доказами факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті останньої, а тому є підстави для встановлення даного факту в судовому порядку.

Судом також встановлено, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує для заявника юридичні наслідки, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для задоволення заяви про встановлення зазначеного факту, який має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 89, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Лазаренко