ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/3147/17
Провадження № 22-ц/4820/557/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Дубової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року (суддя - Цішковський В.А.) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_5, про витребування документів з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5, про витребування документів з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що 08.07.2008 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу права на майнову частку (пай), підтверджених свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району серії НОМЕР_1, виданого 09.07.2001 року Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району, відповідно до якого ОСОБА_7 передав (продав), а вона купила право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району на загальну суму 2156 грн., що становить 0,52 відсотків від загальної вартості розпайованого майна підприємства.

На виконання цього договору позивач сплатила ОСОБА_7 обумовлену грошову суму, а останній передав їй оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1.

Вказане свідоцтво позивач передала адвокату ОСОБА_8, який надавав їй правову допомогу, натомість, після розірвання договору на юридичне обслуговування ОСОБА_8 передав документи працівникам правоохоронних органів. В подальшому договір та сертифікат був переданий ОСОБА_9, який повернув їх ОСОБА_7

Вказувала, що під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до неї про витребування майна з чужого незаконного володіння, дізналась, що ОСОБА_7 повторно відчужив ОСОБА_6 свій майновий пай та передав останньому майновий сертифікат.

Вважає, що подальше відчуження ОСОБА_7 права на майнову частку (пай) ОСОБА_6 порушує її права та суперечить вимогам законодавства. Відповідач неправомірно утримує цей документ у себе, внаслідок чого вона не може реалізувати майнові права на частку пайового фонду сільськогосподарського підприємства.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем за заповітом ОСОБА_7 є його донька ОСОБА_5.

У зв'язку з наведеним, просила витребувати у ОСОБА_6 та передати належне їй свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» села Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області серії НОМЕР_1, видане 09.07.2001 року Капустинською сільською радою та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому, посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач набула права власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства та вправі витребувати у ОСОБА_6 документ, який підтверджує це право. Разом з тим, суд не врахував норми чинного законодавства та не дав належної оцінки доказам у справі, внаслідок чого його висновок про необґрунтованість позову є помилковим.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Апелянт ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку установленому законом.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку установленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що відсутні підстави щодо витребування правовстановлюючого документу, оскільки позивачем не доведено право власності на майнову частку (пай).

Такий висновок суду є правильним та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1, виданого 09.07.2001 року Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, ОСОБА_7 належав майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Капустин, у розмірі 2 156 грн., що становить 0,52% від загальної вартості розпайованого майна.

08 липня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уклали договір купівлі-продажу майнової частки (паю) КСП «Перше Травня» с. Капустин Старокостянинівського району в розмірі 2 156 грн. або 0,52% від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, посвідчену свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_1.

У лютому 2011 року адвокатом позивача - ОСОБА_8 до Старокостянтинівського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області було передано письмове повідомлення щодо поведінки ОСОБА_4, а також оригінали договорів купівлі-продажу та свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі щодо ОСОБА_7

За договором купівлі-продажу майнового паю від 08.11.2012 року ОСОБА_7 відчужив свій майновий пай ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, спадкоємцем після його смерті за заповітом є його донька - ОСОБА_5

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_10 про витребування документів із чужого незаконного володіння відмовлено. При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_4 не набула права власності на майнову частку (пай), що належала ОСОБА_7

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з положеннями ст.ст. 16, 387 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна.

Речове право на чуже майно може виникати на підставі договору (право володіння, сервітут, емфітевзис, суперфіцій), закону (сервітут), а також з інших підстав, встановлених законом (наприклад, суперфіцій і сервітут - на підставі заповіту; сервітут - також на підставі закону або за рішенням суду; право володіти бездоглядною домашньою твариною - згідно з ч. 2 ст. 340 ЦК України).

Правомочність володіння визначається, як юридично забезпечена можливість здійснювати панування над річчю. Володіння є однією із складових правомочностей власника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 13 Порядку майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку. У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не зверталася до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області з приводу оформлення права власності на майновий пай та отримання відповідного свідоцтва на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2008 року, а свідоцтво про право власності на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» на ім'я ОСОБА_7 сільською радою не анульовано.

Зважаючи на зазначене, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено права власності на майнову частку (пай), а тому підстави для витребування правовстановлюючого документа відсутні.

Крім того, позивачем не доведено, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» на ім'я ОСОБА_7 знаходиться у ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 січня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова