Постанова

Іменем України

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 530/62/14-ц

провадження № 61-2213св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - прокурор Зіньківського району в інтересах держави в особі Покровської сільської ради,

заінтересовані особи: відділ Держземагенства в Зінківському районі Полтавської області, ОСОБА_4,

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Покровської сільської ради на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 рокув складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Кузнєцової О. Ю., Триголова В. М.,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року прокурор Зіньківського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області до суду із заявою у якій просив визнати відумерлою спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7, а саме: земельну ділянку, що належала їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, площею 3,46 га та передати земельну ділянку у власність територіальної громади Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня

2014 року заяву прокурора Зіньківського району в інтересах держави в особі Покровської сільської ради задоволено.

Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, і до дня смерті проживала АДРЕСА_1, у вигляді земельної ділянки, що знаходиться на території Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області розміром 3,45 в умовних кадастрових гектарах, яка надана для сільськогосподарського використання, згідно сертифікату на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 та передано у власність територіальної громади до земель запасу Покровської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що з часу відкриття спадщини сплило більше року, однак протягом цього часу спадщину після померлої ОСОБА_7 прийнято не було, а тому відповідно до статті 1277 ЦК України наявні підстави для визнання її спадщини відумерлою.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора Зіньківського району в інтересах держави в особі Покровської сільської ради відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин норми статті 1277 ЦК України, оскільки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. А тому, враховуючи те, що спірна земельна ділянка, що належала ОСОБА_7 могла бути прийнята спадкоємцями померлої або перейти у власність держави в порядку, передбаченому 529-531ЦК УРСР 1961 року, вважав, що така спадщина не може бути визнана відумерлою.

У листопаді 2017 рокуПокровська сільська рада подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу разом з її уточненнями, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У червні 2017 року ОСОБА_4подав до Верховного Судувідзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими.

У березні 2018 року Покровська сільська рада подала до Верховного Суду відповіді на відзив ОСОБА_4, у якому зазначила, що відзив ОСОБА_4 є незаконним, необґрунтованим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 належало право на отримання земельної частки (паю), площею 3,46 га на території земель Покровської сільської ради Зінківського району Полтавської області.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На час смерті із нею постійно проживала її донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України.

Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, враховуючи те, що спадщина, а саме - спірна земельна ділянка, що належала ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, могла бути прийнята спадкоємцями померлої або перейти у власність держави в порядку, передбаченому 529-531ЦК УРСР 1961 року, правильно вважав, що така спадщина не може бути визнана відумерлою, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Покровської сільської ради залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська