Справа № 195/464/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

27.12.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Скрипченка Д.М., присяжних: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М., прокурора Цвєткова А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, заінтересована особа Володимирівський психоневрологічний інтернат Томаківського району Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про припинення госпіталізації у примусовому порядку з наданням психіатричної допомоги у Володимирівському психоневрологічному інтернаті Томаківського району Дніпропетровської області посилаючись на наступні обставини.

Понад 25 років вона працювала техніком розрахункового відділу Павлоградського району електричних мереж. Через зміну умов праці, компютеризації, вважала, що не має можливості та часу вивчити нові технології, тому в неї зявилося почуття, що залишиться без роботи, після чого її охопила депресія. Почала допускати помилки в роботі, психічний стан здоровя похитнувся і у квітні 2009 року її було визнано інвалідом другої групи.

З роботи була звільнена та призначено пенсію по інвалідності. У звязку з інвалідністю зявилося відчуття самотності, що загострило її хворобу і 26.01.2011 року їй була призначена психіатрична допомога у примусовому порядку з лікуванням у Володимирівському психоневрологічному інтернаті Томаківського району Дніпропетровської області, де вона знаходиться і по теперішній час.

Лікарі надали їй належну медичну допомогу і стан її здоровя поліпшився до тих критеріїв, що її дії та погляди не є небезпекою для неї та оточуючих осіб. Вона спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її та її життєдіяльність. Вона бездоганно працює в психоневрологічному інтернаті на кухні, в їдальні та пральні. Стосунки між людьми відповідають загальним нормам та правилам. Вона не має заперечень від адміністрації закладу та медичного персоналу, має бажання повернутися до суспільного життя, що є підставою для припинення її госпіталізації у примусовому порядку, бажає повернутися до свого постійного місця проживання та жити суспільним життям.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву про припинення госпіталізації у примусовому порядку відносно себе.

Прокурор заперечує проти припинення госпіталізації ОСОБА_3 у примусовому порядку, оскільки відповідно проведеної експертизи її психічний стан здоровя перебуває у стадії ремісії, що може викликати повторення станів депресивної структури.

Заінтересована особа, представник КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» не має заперечень проти припинення госпіталізації ОСОБА_3 у примусовому порядку у психіатричному закладі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

ОСОБА_3 вперше була госпіталізована до КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» з того приводу, що змінився психічний стан: зявилися страх, тривога, погіршився апетит, стійке безсоння, суїцидальні думки, ідеї самоприниження. Проходила стаціонарне лікування з 04.11.2008 року по 04.12.2008 року. В процесі лікування стан з позитивною динамікою: настрій рівний, спокійна, впорядкована, сон і апетит в нормі. Встановлено діагноз: важкий депресивний епізод без психотичних симптомів.

В подальшому лікувалася в КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» з 12.01.2009 рік по 11.03.2009 рік з діагнозом: рекурентний депресивний розлад, важкий епізод з психотичними симптомами.

З 17.12.2010 року по 18.04.2011 рік госпіталізація до КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» повязана з погіршенням психічного стану: стала пригніченою, мовчазною, знизився настрій, не їла, висловлювала думки про небажання жити. Діагноз: рекурентний депресивний розлад, важкий епізод з психотичними симптомами.

Перебувала на стаціонарному лікуванні в ПНД ДУ «СМСЧ-6» з 14.09.2009 року по 21.09.2009 рік, з 22.10.2009 року по 20.11.2009 рік, з 01.02.2010 року по 17.12.2010 рік, з 12.02.2010 року по 18.03.2010 рік з діагнозом: рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами.

З 18.04.2011 року по 14.06.2011 рік перебувала на лікуванні у ПНД ДУ «СМСЧ-6» з діагнозом: рекурентний депресивний розлад, епізод важкої депресії з психотичними симптомами.

З 14.06.2011 року по 12.07.2011 року госпіталізація до КП «ДКПЛ» ДОР» під час якої рішенням ЛКК було встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту. Ремісія «С». Рекомендовано перебування в умовах будинку-інтернату для психохроників.

Перебуває на обліку психіатра з 13.05.2009 року з діагнозом: рекурентний депресивний розлад з психотичними симптомами.

З червня 2012 року є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням безстроково, довідка МСЕК №00179.

З 26.01.2012 року госпіталізована до КЗ «Володимирівський психоневрологічний інтернат» ДОР» з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, ремісія «С», виражений змішаний тип дефекту.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про психіатричну допомогу» особі, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно, або її законному представнику може бути відмовлено у виписці цієї особи з закладу з надання психіатричної допомоги, якщо комісією лікарів-психіатрів будуть встановлені підстави госпіталізації в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону. У цьому випадку питання про госпіталізацію особи в примусовому порядку, продовження госпіталізації та виписка вирішуються відповідно до статей 16 і 17, частин другої та третьої статті 22 цього Закону та частини третьої цієї статті.

Виписка особи, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, здійснюється за рішенням комісії лікарів-психіатрів або за рішенням суду про відмову в продовженні такої госпіталізації.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоровя особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоровя не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра..

Слідуючи висновку судово-психіатричного експерта №9 від 18.10.2018 року ОСОБА_3 виявляє психічний розлад у формі рекурентного депресивного розладу у стадії стійкої поточної ремісії. За своїм психічним станом в теперішній час може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Виходячи з того, що ОСОБА_3 на теперішній час за своїм психічним станом може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується проведеним обстеженням комісії КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» 18.10.2018 року, не становить небезпеку для неї та оточуючих, також спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, необхідність у її подальшій примусовій госпіталізації до психіатричного закладу відпала, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 19, 81, 263, 264, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 17, 18, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-III,

ВИРІШИВ:

Припинити госпіталізацію у примусовому порядку з наданням психіатричної допомоги у Володимирівському психоневрологічному інтернаті Томаківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 04.01.2019 року

Суддя: ОСОБА_4