Справа №751/3353/18
Провадження №2/751/946/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвірової О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», третя особа: ОСОБА_4,

про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду за позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» та просить про зобов'язання прийняти рішення та виплатити страхове відшкодування в сумі 89 915,19 грн згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_8 від 16.08.2016 року, за страховим випадком, що стався 09 вересня 2016 року у м. Києві за участю транспортного засобу Volkswagen Transporter днз НОМЕР_9.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 2016 року в м. Києві на вул. Столичне Шосе, 32 позивач, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_5, скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Ланос, д.н.з. НОМЕР_10, який, у свою чергу, зіткнувся з належним ОСОБА_4 автомобілем Lexus LX 570, д.н.з. НОМЕР_11, в результаті чого всі перелічені вище транспортні засоби зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року у справі № 752/15128/16-п в редакції постанови Голосіївського районного суду м. Києва про виправлення описки від 19 жовтня 2016 року його було визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, на час виникнення вказаної ДТП цивільна відповідальність позивача як власника керованого ним транспортного засобу була застрахована відповідачем за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладення якого між ОСОБА_5 та ПрАТ «СТ «Іллічівське» було посвідчено страховим полісом серії АЕ № 858484609. Стверджує, що у передбачений законом строк після настання вищевказаної ДТП ОСОБА_4 якому заподіяна шкода у вигляді пошкодження автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. НОМЕР_11 звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» за отриманням суми страхового відшкодування, проте з невідомих причин здійснення відповідної виплати не відбулось. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 752/110/17 з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 89 915,19 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 905,06 грн.

Посилаючись на ст. ст.. 979, 981, 984, 999 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-192цс16, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 30.03.2018 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В порядку ст. 84 ЦПК України від відповідача витребувано інформацію про звернення до ПрАТ «СТ«Іллічівське» із заявою про страхове відшкодування ОСОБА_4, а також чи приймалося відповідне рішення та суму страхового відшкодування, у разі його прийняття.

Ухвалою суду від 24.09.2018 підготовче судове засідання у справі було закрито та в порядку ст. 84 ЦПК України повторно витребувано від відповідача інформацію.

Ухвали суду від 30.03.2018 та 24.09.2018 виконані не були.

До початку судового засіданні представник позивача ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Приватне акціонерне товаристве «Страхове товариство «Іллічівське» неодноразово повідомлялось про час та місце розгляду справи, як за місцем знаходження юридичної особи так і філій. Останній рекомендований лист направлений за місцем знаходження юридичної особи повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «за письмовою заявою одержувача».

Третя особа: ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з'явився, про день і час слухання повідомлявся належним чином. Останній рекомендований лист повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та позивачу відзив не надіслав.

Суд в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

09 вересня 2016 року в м. Києві на вул. Столичне Шосе, 32 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2, автомобіля ЗАЗ Ланос, д.н.з. НОМЕР_10 та автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. НОМЕР_11, який належить ОСОБА_4, в результаті чого всі перелічені вище транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року у справі № 752/15128/16-п про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, в редакції постанови Голосіївського районного суду м. Києва про виправлення описки від 19 жовтня 2016 року, позивач ОСОБА_2 був визнаний винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5, 6).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 752/110/17 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля Lexus LX 570, д.н.з. НОМЕР_11 розмірі 89 915,19 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 905,06 грн. ( а.с. 13-15).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 5 вказаного Закону України зазначає, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП як страховий випадок є підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Аналогічного висновок викладений в постанові Верховного суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15/

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Поряд з цим, обов'язок страховика по виплаті страхового відшкодування не є безмежним, і згаданий вище Закон, покладаючи цей обов'язок на відповідача, одночасно наділяє його правом переконатись та перевірити, чи подія відноситься до страхового випадку, і такому праву страховика, виходячи з вимог ст. 33-1 Закону, кореспондується обов'язок учасників ДТП сприяти в проведенні розслідування.

Кваліфікуючою ознакою страхового випадку, як події, яка породжує обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування, виходячи зі змісту ст. 6 Закону, є цивільно-правова відповідальність застрахованої особи, яка може виникати виключно за наявності вини такої особи у настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам.

Пункт 36.1. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно пункту 36.2. статті 36 цього ж Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Пунктом 36.4 статті 36 цього ж Закону України передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

При цьому, пунктом 36.7. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Цивільна відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_2 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ 58484609 від 17.08.2016.

Позивач стверджує, що у передбачений законом строк після настання вищевказаної ДТП ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» за отриманням суми страхового відшкодування, проте з невідомих причин здійснення відповідної виплати не відбулось.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_1 на адресу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» 16.02.2017 направлено адвокатський запит щодо надання інформації, причини невиконання відповідачем обов'язку щодо здійснення відшкодування витрат ОСОБА_4, пов'язаних із відновлювальним ремонтом належного останньому автомобіля, за страховим полісом № АЕ8484609 від 16 серпня 2016 року ( а.с. 9-11), однак відповіді не даний запит від відповідача не надійшло.

Інформація витребувана судом ухвалами 30.03.2018 та 24.09.2018 в порядку ст. 84 ЦПК України, про звернення до ПрАТ «СТ«Іллічівське» із заявою про страхове відшкодування ОСОБА_4 , а також про прийняття відповідного рішення та суму страхового відшкодування у разі його прийняття, відповідачем не надана.

Проаналізувавши надані докази в сукупності, та враховуючи визначений п 36.1. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок відповідача про прийняття вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), суд приходить про наявність підстав до задоволення позову в частині зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Іллічівське» розглянути заяву ОСОБА_4 та прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 09 вересня 2016 року у м. Києві за участю належного ОСОБА_2 забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_5, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 8484609 від 17 серпня 2016 року.

В той же час, суд вважає, що вимога про зобов'язання відповідача виплатити страхове відшкодування в сумі 89 915,19 грн. є передчасною.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», третя особа: ОСОБА_4, про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство «Іллічівське» розглянути заяву ОСОБА_4 та прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 09 вересня 2016 року у м. Києві за участю належного ОСОБА_2 забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_5, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 8484609 від 17 серпня 2016 року.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Іллічівське» на користь держави (ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, , МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2, адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6;

Відповідач: "Страхове товариство «Іллічівське»: юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр-кт. Нікопольський, буд. 54, ;

Третя особа: ОСОБА_4: місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_7.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 17.12.2018.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко