МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р. Справа №369/9806/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., у залі суду у смт Макарів Київської області, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПрАТ «СК «Українська страхова група», позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, (далі відповідач), в якому вказало, що 03.06.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-Рент» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/16-2416, предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1.

18.04.2017 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу ЗАЗ-116307 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який виїжджаючи з дворової території на проїзну частину не надав перевагу рухаючомуся по ній автомобілю марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія - ОСОБА_2, внаслідок чого сталось зіткнення, в результаті якого автомобіль «Форд Фокус» некеровано скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 дорожнього руху України та його визнано вишим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

20.04.2017 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

31.05.2017 року позивачем на підставі Звіту № 0704 від 25.04.2017 року та страхового акту №СТОКА-3470, розрахунку страхового відшкодування, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 384462,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10260 від 31.05.2017 року.

Оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно полісу № АК/3244618, 03.11.2017 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатила ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму в розмірі 100 000 грн., у межах ліміту відповідальності страховика згідно полісу.

Позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості відповідачу з проханням в добровільному порядку виплатити залишок страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 284462,67 грн., яка останнім залишена без задоволення.

Враховуючи викладене, оскільки різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 284462,67 грн., позивач і просив її стягнути з відповідача на свою користь посилаючись на ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України. Також просило стягнути 4266,94 грн., судових витрат.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року позовну заяву ПрАТ «СК «Українська страхова група» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу суду та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 30.11.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №009, у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне.

07.12.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП-Рент» був укладений генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/16-2416, предметом якого, зокрема, є страхування транспортного засобу «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 4-26).

18.04.2017 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу ЗАЗ-116307 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який виїжджаючи з дворової території на проїзну частину не надав перевагу рухаючомуся по ній автомобілю марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія - ОСОБА_2, внаслідок чого сталось зіткнення, в результаті якого автомобіль «Форд Фокус» некеровано скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с. 30-31).

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 дорожнього руху України та його визнано вишим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 32-34).

20.04.2017 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи (а.с. 72).

31.05.2017 року позивачем на підставі Звіту № 0704 від 25.04.2017 року та страхового акту №СТОКА-3470, розрахунку страхового відшкодування, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 384462,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10260 від 31.05.2017 року (а.с. 35-70, 74-76).

Оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно полісу № АК/3244618, 03.11.2017 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатила ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму в розмірі 100 000 грн., у межах ліміту відповідальності страховика згідно полісу (а.с. 77).

Позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості відповідачу з проханням в добровільному порядку виплатити залишок страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 284462,67 грн., яка останнім отримана 14.11.2017 року, проте залишена без задоволення (а.с. 78-80).

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 284462,67 грн. (384462,67 грн. - 100000 грн.).

Вирішуючи вимоги позивача, суд керується наступним.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну

третьої особи.

Як передбачено ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки, внаслідок ДТП, яке сталося через порушення відповідачем правил дорожнього руху та з його вини, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідно в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», автомобілю позивача була завдана шкода, яка є прямому причинно-наслідковому звязку з діями відповідача, і позивачем було виплачено ПП «ВІП-Рент» страхове відшкодування у розмірі 384462,67 грн., в свою чергу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до вимог ст.ст. 22 та 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку регресу відшкодувала позивачеві 100000 грн., відповідно різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 284462,67 грн. (384462,67 грн. - 100000 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4266,94 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 279, 141, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 284462,67 грн., виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 4266,94 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 27.12.2018 року.

Реквізити сторін:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», адреса 03038, м. Київ, вул. Федорова, 32-А, р/р НОМЕР_5 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ;

ОСОБА_1, адреса - 08022, с. Наливайківка Макарівського району Київської області. вул. Шевченка, 54, ІПН НОМЕР_6.

Суддя О.В. Тандир