Дата документу 01.06.2018
Справа № 334/5053/15-ц
Провадження № 2/334/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Концерну «МТМ» до ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої теплової енергії.

Позов обґрунтований тим, що концерн «МТМ» здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення XLVI підвалу літ. А-4, що знаходиться за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, яке належить на праві власності ОСОБА_3.

Система опалення приміщення відповідача є невідємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, відєднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону. Проте відповідач не здійснював оплату за використані послуги, наданих Концерном «МТМ» відповідачу у нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з листопаду 2009 року по квітень 2014 року на загальну суму 41899,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Позивач просить суд стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за період часу з 01.11.2009 р. по 30.04.2014 р. в сумі 41899,49 грн., а також витрати позивача по сплаті судового збору, та зазначити в рішенні суду ідентифікаційний номер відповідача для подальшого відображення у виконавчому листі про примусове виконання рішення.

На адрес суду надійшла уточнена позовна заява про стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії, яка обґрунтована тим, що Концерном «МТМ» було зроблено перерахунок теплового навантаження на обєкт теплопостачання, розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 222, прим. XLVI підвалу літ. А-4 та прим. 42 першого поверху, відповідно до якого заборгованість за період з 01.11.2009 30.04.2014 рр. складає 15753,83 грн. На підставі цього, просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за період часу з 01.11.2009 р. по 30.04.2014 р. в сумі 15753,83 грн., а також витрати позивача по сплаті судового збору, та зазначити в рішенні суду ідентифікаційний номер відповідача для подальшого відображення у виконавчому листі про примусове виконання рішення.

Відповідачем було надано до суду заперечення на позов, відповідно до якої вказаний позов не визнає, виходячи з того, що батьку відповідачки ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 97 від 10.07.2007 року належало на праві власності нежитлове приміщення XLVI підвалу літ.А-4 буд. 222 по пр. Леніна в м. Запоріжжі. 03.09.2007 року помер батько ОСОБА_4, що призвело до виникнення спору з приводу поділу спадщини між батьками померлого та ОСОБА_3 Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2012 року визнано право власності на обєкт незавершеного будівництва нежиле приміщення 42 першого поверху та нежиле приміщення XLVI підвалу літ.А-4 буд. 222 по пр. Леніна в м. Запоріжжі за відповідачкою. Проте зареєстровано право власності було лише 09.08.2013 р., оскільки до цього часу проводилось будівництво. Крім того, до Концерну «МТМ» неодноразово звертались із вимогами про відключення опалення та розірвання договірних відносин у звязку зі смертю ОСОБА_4 та наявності судового розгляду спору про поділ спадкового майна.

Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами, надав пояснення, аналогічно які міститься у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.12.2004 року встановлено, що нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, прим. 42 знаходиться на праві приватної власності у ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2004 року за №319/19.

У відповідності до рішення Запорізької міської ради № 72/210 від 06.12.2006 р. ОСОБА_4 було погоджено місце розташування прибудови торгівельного залу до промислової крамниці в приміщені 42 по пр. Леніна, 222.

Згідно з дозволом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Запоріжжя № 826 від 29.12.2006 року, виданий ОСОБА_4 на виконання будівельних робіт, було надано згоду на проведення реконструкції житлового приміщення № 42 по пр. Леніна 222 під крамницю непродовольчих товарів.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.04.2007 року № 34/98 затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0303 га по проспекту Леніна, 222 ОСОБА_4

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, приміщення XLVI підвалу літ. А-4, що знаходиться за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222 належало ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 2573 від 10.07.2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 Датою прийняття рішення про реєстрацію права власності є 28.07.2007 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 03.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 087431, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду від 11 травня 2012 року у цивільній справі №0814/2-21/11р. за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічному позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічному позову ОСОБА_11 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, зустрічному позову ОСОБА_12 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, 10.04.2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_13 звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку за законом. Судом вирішено визнати за ОСОБА_9 право власності на обєкт незавершеного будівництва - нежилого приміщення 42 першого поверху та нежиле приміщення підвалу літ. А-4, буд.222 по пр. Леніна у м. Запоріжжі, вартістю 732868 грн., що більше її частки на 222681 грн., які необхідно стягнути на користь ОСОБА_8 159871 грн., ОСОБА_10 63900 грн.

Згідно з декларацією про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 14.03.2013 року за №ЗП 1, нежитлове приміщення №42 по пр. Леніна, 222, яке реконструйоване під магазин непродовольчих товарів та офіс з прибудовами, вважати закінченим обєктом будівництва, готовим до експлуатації.

Розпорядженням Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 05.08.2013 року №440р приміщенням №42 та № XLVI, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, присвоєно поштову адресу: 69006, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, приміщення 42.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (серія та номер: 7748137), видане 09.08.2013 року реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, встановлено право приватної власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, приміщення 42 за ОСОБА_14

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Позивач у період з листопаду 2009 р. по квітень 2014 р. надав послуги з централізованого опалення у нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, приміщення XLVI підвалу літ. А-4. Станом на 16.12.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 15753,83 грн. відповідно до розрахунку заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку частково задовольнити уточнені позовні вимоги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Аналіз законодавства приводить суд до висновку, що тягар утримання вищезгаданого майна покладається на відповідачку з моменту набуття нею права власності на вищезгадане майно, а саме з 09.08.2013 року.

Отже, слід вважати відпущену позивачем теплову енергію відповідачу за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року на загальну суму 3391,65 грн., а саме, відповідно до розрахунку основного боргу:

За жовтень 2013 року 267,55 грн.,

Листопад 2013 року 402,19 грн.,

Грудень 2013 року 777,24 грн.,

Січень 2014 року 801,94 грн.,

Лютий 2014 року 609,17 грн.,

Березень 2014 року 367,21 грн.,

Квітень 2014 року 166,35 грн.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обовязок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою - комунальних послуг.

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

За вимогами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки.

Щодо вимоги стягнути вартість спожитої теплової енергії за період з 01.11.2009 року по 30.04.2013 року, суд вважає відмовити в задоволені у цій частини позовних вимог виходячи з наступного.

Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Посилання у даній статті про необхідність пред'явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов'язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, оскільки Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України дозволяє приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини в строк, установлений даною статтею. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги (абзац перший пункту 189 Інструкції).

Відповідно до листа ОСОБА_10 до Концерну «Міські теплові мережі» від 19.01.2011 року, позивач був повідомлений про факт смерті ОСОБА_4

Оскільки позивач не предявив вимогу до спадкодавців протягом року, не звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію померлим власником, Концерн «МТМ» позбавляється права вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.11.2009 року по 30.04.2013 року.

За таких обставин оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідач порушив правила оплати послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, та необхідно стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за постачання теплової енергії в нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 222, приміщення 42, в розмірі 3391,65 грн. на користь позивача.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 419,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої теплової енергії - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року в розмірі 3391,65 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» сплачений судовий збір у розмірі 419 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 1 червня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.І Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк