Справа № 347/1143/18
Провадження № 22-ц/4808/370/18
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 16 серпня 2018 року у складі судді Гордія В.І., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач згідно рішення Косівського районного суду від 19 листопада 2014 року сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивач, посилаючись на збільшення витрат на потреби сина, значне зростання цін та недостатність стягуваних з відповідача аліментів для забезпечення належного рівня розвитку дитини, просила збільшити розмір аліментів до 1300 грн щомісячно.

Рішенням Косівського районного суду від 16 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, 30.07.2008 р.н по 1000 грн щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів в розмірі 1000 грн на дитину розпочато з дня вступу рішення в законну силу.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 посилається на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених у рішенні суду висновків обставинам справи. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів в сумі 1000 грн належним чином не мотивував свій висновок, оскільки визначений судом мрозмір є малим та недостатнім для утримання та розвитку дитини.

Зазначила, що відповідач постійно працює за межами України, а тому взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та не спростовується доводами апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»сованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення вищезазначеним вимогам не відповідає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи закріплених норм СК України щодо обов»язку батьків в однаковій мірі забезпечувати дитину, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню. З таким висновком апеляційний суд погоджується з наступних підстав.

Встановлено, що сторони, шлюб між якими розірвано, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого згідно рішення Косівського районного суду від 19.11.2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі по 500 грн щомісячно.

Позивач пред»явила позов про збільшення розміру аліментів на утримання сина, посилаючись на збільшення витрат на його утримання, а також те, що відповідач участі у додаткових витратах не бере, та не цікавиться життям дитини взагалі, даної суми не вистачає на належний рівень забезпечення сина.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов»язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов»язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Ухвалюючи рішення про зміну розміру стягуваних аліментів з 500 грн. до 1000 грн, суд виходив із того, такий розмір аліментів буде в повній мірі відповідати вимогам закону, розумності та справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами.

Однак такий висновок суду не відповідає зібраним доказам по справі.

Згідно відзиву відповідача ОСОБА_2 на позов про збільшення розміру аліментів вбачається, що він з 2015 року перебуває в республіці Італія звідки регулярно, крім аліментів передає для сина кошти, речі та подарунки, а за час перебування на Україні у серпні 2017 року забезпечив дитину всім необхідним для школи, з часу призначення аліментів придбав для сина телефон, фотоапарат, планшет, ноутбук. Разом з тим відповідач будь-яких доказів щодо його матеріального стану чи отриманого заробітку не надав.

Таким чином, доводи апелянта про те, що відповідач постійно працює за межами України, а тому взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі є обґрунтованими.

У зв»язку з наведеним, рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 376 ЦПК Українив в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

З врахуванням обставин на які посилається позивач як на підставу збільшення розміру аліментів, а саме те, що визначений судом розмір аліментів у сумі 500 грн не забезпечує покриття найнеобхідніших життєвих потреб дитини та беручи до уваги що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття, враховуючи майновий стан сторін, колегія суддів дійшла висновку що відповідач взмозі сплчувати аліменти на утримання сина у розмірі необхідному для для забезпечення належного рівня розвитку дитини який позивач визначила у сумі по 1300 грн. щомісячно.

В решті рішення суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Косівського районного суду від 16 серпня 2018 року в частині стягнення аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Уторопи вул. Марії Підгірянки Косівського району аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 по 1300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнення аліментів у розмірі 1300 грн. розпочати з дня вступу рішення у законну силу.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судовго рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. ОСОБА_5 Ясеновенко