Справа № 713/1708/18
Провадження №2/713/640/18
11.12.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мигівська сільська рада про усунення перешкод в користуванні власністю,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мигівська сільська рада про усунення перешкод в користуванні власністю .
В позові вказує, у відповідності до Договору дарування від 22-го червня 2009 року, посвіченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу за реєовим номером 2544, ОСОБА_1, є власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: с.Мигове вулиця Буковинська,27 Вижницького району Чернівецької області.
Вказаний житловий будинок зареєстрований на її ім»я на підставі вище зазначеного Договору дарування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане ДКП «Вижницьке РБТІ» за №20343698 від 24.06.2009 року.
Дане нерухоме майно було створене у свій час батьками, зокрема татом - ОСОБА_4, а з моменту переходу нею у власність утримується, ремонтується, вона сплачую за його використання всі необхідні податкові та інші платежі, сплачує за використану електроенергію, газ, воду, обробляє земельну ділянку, несе всі інші необхідні витрати по догляду та утриманню цього нерухомого майна.
Будучи з 1990 року по 2004 рік у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та проживаючи разом з ним в господарстві батька, що по вулиці Буковинській,27 села Мигове Вижницького району, батько дав згоду та відповідач зареєструвався до цього господарства і значиться прописаним в ньому по даний час.
В жовтні місяці 2004 року шлюб з відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, шо підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-МИ №054817 від 29 жовтня 2004 року.
Незважаючи на розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2, ще продовжував проживати в цьому житловому будинку, періодично виїжджаючи на заробітки за кордон та повертався в цей дім, оскільки в ньому були зареєстровані та проживали, ще малолітні на той час діти: син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які потребували його уваги, допомоги та утримання. На даний час діти вже дорослі, син одружився і має свою сім»ю, а відповідач з початку 2016 року покинув це господарство, не повертався сюди жодного разу впродовж близько 3-х років та за його повідомленням яке надіслав сину він створив нову сім»ю в Польщі і не повертатиметься до України та до села Мигове.
Відповідач у свій час добровільно та за власним бажанням покинув спірне домогосподарство, яке в даний час є моєю власністю, ніколи про нього не дбав, не являється членом моєї сім»ї та не веде і не вів зі мною ніяке спільне господарство. Всі необхідні комунальні платежі, податкові платежі на нерухомість і земельну ділянку відповідач сплачувати не допомагав, жодним чином не приймав участі в утриманні та догляді за житловим будинком і земельною ділянкою, знає і визнає факт відсутності у нього права на цей житловий будинок і господарські будівлі та споруди, але на неодноразову пропозицію відписатися, а саме добровільно знятися з реєстрації не реагує та безпідставно ухиляється це зробити в досудовому порядку.
Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком та прилеглими надвірними господарськими будівлями і спорудами що за адресою: с. Мигове вулиця Буковинська,27 Вижницького району Чернівецької області.
Позивач в судове засідання не зявилася. В адресованій суду заяві представник позивача просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. На примирення з відповідачем не погоджується.
У судове засідання відповідач не з'явився. Про дату, час, місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку через сайт «Судова влада» Відзив на позов не надав. Клопотань з приводу участі у розгляді справи суду не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Представник Мигівської сільської ради в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.
Слід зауважити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 22-го червня 2009 року, посвіченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу за реєовим номером 2544. ОСОБА_1 є власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: с.Мигове вулиця Буковинська,27 Вижницького району Чернівецької області.
Вказаний житловий будинок зареєстрований на її ім»я на підставі вище зазначеного Договору дарування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане ДКП «Вижницьке РБТІ» за №20343698 від 24.06.2009 року.
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-МИ за №054817 від 29 жовтня 2004 року , сторони розірвали шлюб 29 жовтня 2004 року.
Факт того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку гр. ОСОБА_1 що за адресою: с. Мигове вулиця Буковинська,27 Вижницького району Чернівецької області, однак з 2016 року не проживає, що актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31.08.2018 року.
Згідно пп.1-4 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до п.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до правил ст. ст. 163,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими , що втратили право користування жилим приміщенням , зокрема за умови , що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності та право приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Своїм не проживанням домоволодінні відповідач обмежуює права позивача, як власника будинку.
За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.12, 16, 317, 319, 383, 391, 405 , ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 354, ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мигівська сільська рада про усунення перешкод в користуванні власністю,- задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком та прилеглими надвірними господарськими будівлями і спорудами що за адресою: с. Мигове вулиця Буковинська,27 Вижницького району Чернівецької області.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А. Ю. Кириляк