П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 22-3085 Головуючий у 1-й інстанції: Керекеза Я. І.

Унікальний №373/1524/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, поданою до пред'явлення позову,-

у с т а н о в и л а :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, поданою до пред'явлення позову із зазначенням осіб, які могли б отримати статус учасника справи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПН БРНО Київської області Науменко Л. Г., відповідно до якої просила в порядку забезпечення позову постановити ухвалу про накладення арешту та заборони відчуження щодо наступного нерухомого майна:

земельної ділянки площею 0,1030 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться у місті АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель;

садового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селі АДРЕСА_3;

земельної ділянки площею 0,0584 га, кадастровий номер НОМЕР_2 що знаходиться в селі Стовп'яги СТ &qu00;Меліоратор&q?ть; Переяслав-Хмельницького району Київської області;

земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_3 розташована по провулку АДРЕСА_4

земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться у місті АДРЕСА_5 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва;

житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами а місті АДРЕСА_8

квартири АДРЕСА_6 (зараз квартира АДРЕСА_7, загальною площею 75,3 кв.м., житлова площа 36,4 кв.м.;

квартири АДРЕСА_9 (зараз - квартира АДРЕСА_10), загальною площею 92,9 кв.м., житлова площа 50,4 кв.м.

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області ухвалою від 29 серпня 2018 року заяву задовольнив частково.

Суд наклав заборону на відчуження наступного нерухомого майна:

земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1030 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована по АДРЕСА_11 що належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5;

садового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_12, що належав ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2007, номер в реєстрі1-2640;

земельної ділянки, площею 0,0584, кадастровий номер НОМЕР_2 що розташована в АДРЕСА_13, що належала ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2007, № в реєстрі 1-2641;

земельної ділянки, площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_3 що розташована по провулку АДРЕСА_14, що належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6;

земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що розташована по АДРЕСА_11 що належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7;

житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_11 що належить ОСОБА_8;

квартири АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_15 що належить ОСОБА_8;

квартири АДРЕСА_17 що належить ОСОБА_5

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, якою вирішене питання про майнові права ОСОБА_2, просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_15 що належить на праві власності ОСОБА_2 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в означеній частині (а.с.79-86).

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи у визначений судом строк не подали.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_5 не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки 07 грудня 2018 року (а.с.114).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_5, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_9, та ОСОБА_10, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_11, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Накладаючи заборону на відчуження нерухомого майна відповідно до переліку, наведеного в заяві про забезпечення позову, міськрайонний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, ухваленого на користь позивача, та здійснення ефективного захисту оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини щодо права власності на майно - квартири АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_15 можуть бути прийнятими апеляційним судом в якості підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року &quВе;Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову&q?он; (розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, на момент ухвалення оскаржуваної ухвали в розпорядженні суду першої інстанції були Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно до Інформаційної довідки №128688419 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності станом на 22 червня 2018 року, згідно з якими квартира АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_18 належить на праві приватної власності ОСОБА_12 Реєстраційний номер майна: 38754370, номер запису 22541 в низі: 74, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 22 грудня 2012 року (а.с.50, 50-зворот).

Водночас згідно з Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до Інформаційної довідки №139226720 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності станом на 26 вересня 2018 року квартира АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_18 належить на праві приватної власності ОСОБА_13 Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 05, дата державної реєстрації: 31 жовтня 2014 року, підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 2024 від 31 жовтня 2014 року (а.с.90-92).

При цьому, наявні в інформаційній довідці №139226720 відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно про об'єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер майна, тип майна, адреса нерухомого майна, площа, номер запису, дата прийняття рішення про державну реєстрацію та ПІБ власника, відповідають відомостям, зазначеним в інформаційній довідці №128688419.

Відомості щодо квартири АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час постановлення оскаржуваної ухвали в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України &que:;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень&q?тр;, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Статтею 13 Закону України &qu s;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень&q?тр; визначено, що Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Отже задовольняючи заяву ОСОБА_3 та накладаючи заборону на відчуження нерухомого майна, зокрема, квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції допустив неповне встановлення обставин щодо права власності на вказане нерухоме майно, не звернув уваги на відсутність актуальної інформації про об'єкт нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що указана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_12

Крім того відповідно до змісту заяви про забезпечення позову, яка подана до пред'явлення позову, підставами майбутнього позову заявник зазначила протиправну реєстрацію права власності ОСОБА_14 на будинок АДРЕСА_19

Отже міськрайонний суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір з приводу квартири АДРЕСА_1.

Дану обставину підтвердила в ході апеляційного розгляду справи в судовому засіданні представник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_11, зазначивши, що право власності на указану квартиру не є предметом розгляду в даному провадженні, а також те, що стосовно указаної квартири заявлені вимоги в іншому судовому процесі до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_10 про визнання недійним договору дарування від 31 жовтня 2014 року.

З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_20 не відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу в зазначеній частині слід скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2018 року в частині накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_16 загальною площею 75,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., по АДРЕСА_15 що належить ОСОБА_12 скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року.

Головуючий: А. А. Пікуль

Судді: Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома