Справа №627/1259/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2018 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді- ОСОБА_1,

з участю секретаря- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Качалівської сільської ради про визнання протиправним та не чинним з моменту прийняття рішення суб»єкта владних повноважень , зобов»язати вчинити певні дії та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ,

у с т а н о в и в :

В жовтні 2018 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Качалівської сільської ради , ОСОБА_4 та Качалівської сільської ради про визнання протиправним та не чинним з моменту прийняття рішення суб»єкта владних повноважень , зобов»язати вчинити певні дії та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку .

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що в 2017 році він звернувся з заявою до Качалівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул.Китченка,53 в с.Качалівка. Рішеннями сесії Качалівської сільської ради йому неодноразово відмовлялося у наданні такого дозволу. Вказані рішення Качалівської сільської ради скасовані судом . Однак , не дивлячись на це , 02.10.2018 року Качалівська сільська рада надала у власність спірну земельну ділянку ОСОБА_4 Вважаючи дії Качалівської сільської ради неправомірними , прохав визнати не чинним рішення Качалівської сільської ради від 02.10.2018 року та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_3 , у поданій до суду заяві , просить в порядку забезпечення позову , накласти арешт на земельну ділянку , яка знаходиться на території Качалівської сільської ради , та належить ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, стверджуючи , що відповідач може відчужити земельну ділянку , що зробить виконання рішення суду неможливим.

Суддя, розглянувши дану заяву, перевіривши матеріали справи дійшов до наступних висновків.

Положеннями ст. ст. 149 153 ЦПК України передбачені підстави, види та порядок забезпечення позову. Так, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд з»ясовує обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась із заявою, позовним вимогам. При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб»єкта користуватися майном може призвести до незворотніх наслідків.

Види забезпечення позову визначені законодавцем у ст.150 ЦПК України.

Згідно вказаної правової норми позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб…

У разі необхідності судом можуть бути застосовані й інші види забезпечення, які не передбачені цією процесуальною нормою, чи застосовано кілька видів забезпечення позову.

Проте, у будь-якому випадку види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд, враховує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Заява ОСОБА_3 про забезпечення позову подана з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, з'ясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на земельну ділянку , яка знаходиться у власності ОСОБА_4 , оскільки однією з позовних вимог є скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст.150- 153 ЦПК України ,суд

постановив :

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Качалівської сільської ради про визнання протиправним та не чинним з моменту прийняття рішення суб»єкта владних повноважень , зобов»язати вчинити певні дії та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ,- задовольнити .

З метою забезпечення позову , накласти арешт на земельну ділянку площею 0,3821 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер : НОМЕР_1 :01:001:0454 , яка знаходиться по вул.Китченка в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали направити сторонам до відома.

Копію ухвали надіслати до Краснокутського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вовк Л. В.