Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2700/18

Номер провадження: 2/511/1014/18

"29" грудня 2018 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж. В. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства "Роздільнянський міський водоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання,

встановив:

КП "Роздільнянський міський водоканал" звернулись до сузу з позов до ОСОБА_1, в якому просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги (теплопостачання) за період з 15.10.2016 року по 31.03.2017 року в сумі 17300 грн, інфляційні витрати в сумі 3301,41 грн та 3% річних в сумі 866,00 грн, за період з 15.10.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 6400,90 грн, інфляційні витрати в сумі 331,67 грн та 3% річних в сумі 128,00 грн, а також за період з 06.11.2018 року по 01.12.2018 року в сумі 842,60 грн, загальна сума заборгованості складає 29171,58 грн.

На підставі витягу автоматизованої системи документообігу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2018 для розгляду справи призначено головуючого суддю Теренчук Ж.В.

Ухвалою суду від 21.12.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

В поданій позовній заяві сторонами зазначені заявник та боржник, що суперечило ст. 48 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, однією з вимог за якою може бути виданий судовий наказ - заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак КП "Роздільнянський міський водоканал" необхідно було надати до матеріалів справи копії ухвали суду про скасування судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за по оплаті за житлово-комунальні послуги (теплопостачання) за вказані періоди.

28.12.2018 року КП "Роздільнянський міський водоканал" на виконання ухвали суду від 21.12.2018 року подали виправлену та уточнену позовну заяву, в якій просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги (теплопостачання): - за період з 15.10.2016 року по 31.03.2017 року в сумі 17300 грн, інфляційні витрати в сумі 3301,41 грн та 3% річних в сумі 866,00 грн, загальна сума 21468,41 грн; - за період з 15.10.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 6400,90 грн, інфляційні витрати в сумі 331,67 грн та 3% річних в сумі 128,00 грн, а також за період з 06.11.2018 року по 01.12.2018 року в сумі 842,60 грн, загальна сума 7703,17 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте суд вважає, що недоліки, зазначені ухвалою суду від 21.12.2018 року в частині надання до матеріалів справи копії ухвали суду про скасування судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за по оплаті за житлово-комунальні послуги (теплопостачання) за вказані періоди усунуті не були, при таких обставинах позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суд розяснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ч.2 ст. 133 Цивільно-процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно п. 42 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. 7 Закону №3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року,зі змінами, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Згідно з ст. 78 Бюджетного кодексу України, казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державної казначейської служби України.

Державна казначейська служба України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 44 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, повязані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку оплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Тому, сплачений позивачем КП "Роздільнянський міський водоканал" судовий збір у розмірі 1762,00 грн при подачі позовної заяви, підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 133 , ст. 185 ЦПК України, ст.78 Бюджетного кодексу України, Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд

ухвалив:

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Роздільнянський міський водоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту послугу теплопостачання визнати неподаним та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Роздільнянському районі Одеської області (м. Роздільна, вул. Європейська, 37-а), , повернути Комунальному підприємству "Роздільнянський міський водоканал" (код , 67400 Одеська область м. Роздільна вул. Шевченка, 81) сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1762,00 грн через Южне ГРУ АТ КБ "Приват Банк" за платіжним дорученням №475 від 18.12.2018 рокуна рахунок УК у Роздільнянському районі 22030101, рахунок отримувача 5381, код отримувача 37958382, банк отримувача 899998, судовий збір за позовом КП "Роздільнянський міський водоканал", Роздільнянський районний суд Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ж. В. Теренчук