Справа № 450/1907/18 Провадження № 2/450/1396/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державний реєстратор Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_5 про визнання недійсною реєстрації права власності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області, реєстраційний номер 26081719, проведену ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 13.01.2009 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, без номера, від 10.05.2000 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21534291 від 13.01.2009 року, відомості про що включені в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно під номером запису про право власності 21903293; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач разом із сімєю проживає у житловому будинку за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Гаї, 704.

Первинно вказаний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності дідові та бабі ОСОБА_7Я.(позивача) - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які спільно збудували будинок в 1967 році для проживання їхньої сімї, в яку входило також троє дітей: ОСОБА_7 (батько позивача), ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_10.

З 1994 року, після смерті ОСОБА_9, у зазначеному будинку разом із ОСОБА_8 почав постійно проживати ОСОБА_7, який до моменту своєї смерті у 1996 році проводив ремонт будинку, обробляв присадибну земельну ділянку, сплачував всі необхідні податки в місцевий бюджет.

Після смерті ОСОБА_7 в управління будинком вступили його батько ОСОБА_8, дружина ОСОБА_11, син ОСОБА_12 та син ОСОБА_4 (позивач). Після смерті батька ОСОБА_4 (позивач) здійснював утримання цього будинку, забезпечував його належний технічний стан, проводив необхідні ремонтно-будівельні роботи, в результаті чого з 2000 року почав там постійно проживати і використовувати зазначений будинок як місце проживання його та його сімї, до складу якої входять дружина та двоє дітей. Позивач й надалі безперервно несе тягар утримання вказаного майна, здійснює його покращення, підтримує його у належному стані та проживає там тривалий час разом із сімєю. Натомість, відповідач - ОСОБА_2, жодної участі в утриманні вказаного майна не приймала, в управління ним не вступала, тягар його утримання не несла, його схоронності не забезпечувала. З метою оформлення своїх прав на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 в 2017 році звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом про визнання за ним права власності на цей будинок за набувальною давністю. Проте, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2018 року у цивільній справі № 450/484/13-ц ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю та витребувано з його володіння житловий будинок за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Гаї, вул. Бандери, 704. Підставою позбавлення ОСОБА_4 прав на вказаний будинок стала наявність в іншої особи - ОСОБА_2 (відповідача), зареєстрованого права власності на вказане житло згідно витягу про реєстрацію права власності №21534291 від 13.01.2009 року. При цьому, як підставу реєстрації за відповідачем права власності на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області у витязі про реєстрацію права власності вказано наступний правовстановлюючий документ - рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.05.2000 року, без номера. Позивач - ОСОБА_4, вважає реєстрацію права власності на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області такою, що здійснена з порушенням вимог закону і призводить до порушення його майнових прав та інтересів. У ході судового спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в цивільній справі № 450/484/13-ц було зясовано, що в останньої наявний письмовий документ під назвою «рішення суду» від 10.05.2000 року, яким за нею визнано право власності на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області. На підставі вказаного документа, як правовстановлюючого, за нею ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєстровано право власності на цей житловий будинок в цілому. Разом з тим, жодного рішення суду від 10.05.2000 року, яке б набрало законної сили, було обовязковим до виконання та яке б стало підставою набуття відповідачем права власності на спірне майно, згідно довідки Пустомитівського районного суду Львівської області №12045 від 27Л2.2012 року видати копію рішення не являється можливим, в архіві суду не виявлена. Відповідно до доповідної ОСОБА_13 під час виконання своїх обовязків по впорядкуванню архіву було виявлено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_12, ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в матеріалах справи якої міститься рішення суду від 10.05.2000 року. Згідно алфавітних покажчиків цивільних справ за 1997-2000 роки та обліково-статистичних карток на цивільні справи за 1997-2000 роки вищезгадана цивільна справа в Пустомитівському районному суді Львівської області не зареєстрована.

22.06.2018 року провадження у справі відкрито.

17.07.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 особисто ознайомився з матеріалами справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_11 про захист прав власності 05.02.2014 року, а тому строк позовної давності щодо реєстрації права власності на спірний житловий будинок сплив 05.02.2017 року. з огляду на що просить відмовити в задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності.

10.07.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про визнання недійсною реєстрації права власності, в якому представник відповідача просить в задоволення позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вказує, що 10.05.2000 року Пустомитівським районним судом прийнято рішення, зокрема, визнано за позивачем право власності на все будинковолодіння № 704 в с. Гаї. Пустомитівського району Львівської області. Про наявність вищевказаного рішення і набрання останнім законної сили свідчить також: ухвала Пустомитівського районного суду від 09.03.2010р.(справа №2-в-6/10) про видачу дублікату виконавчого листа по вищезгаданому рішенні суду, в якій чітко вказано на те, що «по вказаному рішенню суду видано виконавчий лист», що підтверджує набрання рішенням законної сили і видачу на підставі такого рішення виконавчого листа; відповідь Пустомитівського районного суду на адвокатський запит представника ОСОБА_3 від 14.07.2017р. №01-13/193/2017, в якому чітко вказано, що вищезгадане рішення суду від 10.05.2010р. станом на день надання відповіді не є скасованим чи зміненим. Також позивач у своїй позовній заяві звертає увагу на те, що державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації нерухомого майна оскільки нібито рішення суду видано не по формі та відсутні передбачені законодавством реквізити, зокрема номер справи. Водночас, для реєстрації права власності на нерухоме майно відповідач подала в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» власне вищезгадану Виписку з рішення Пустомитівського районного суду від 10.05.2000р., яка містить всі необхідні атрибути такого документу, а саме - штамп «з оригіналом згідно», печатку суду, підпис, посада та ініціали судді, остання прошита і завірена печаткою суду. На підставі поданої виписки з рішення суду ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за Відповідачкою зареєстровано право власності на будинок, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Гаї, буд. 704, а також відповідні відомості внесено в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до довідки №204 від 23.06.2017 року виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району про те, що вул. «без назви» де розташований будинок Відповідачки перейменована на вул. ОСОБА_14. З огляду на що просить в задоволенні позову відмовити.

09.08.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

05.10.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник відповідача заперечує покликання представника відповідача та зазначає, що реєстрація права власності на нерухому майно станом на 13.01.2009 року, що є датою оспорюваної реєстрації, могла бути проведена на підставі такого правовстановлюючого документа, як рішення суду за умови: відображення в рішенні суду вступної, описовою, мотивувальної та резолютивної частини; наявності в рішенні суду всіх обовязкових реквізитів, набранням рішенням суду законної сили, а тому «виписка з рішення суду» від 10.05.2000 року, без описової та мотивувальної частини, відсутністю номера справи та інформації про набрання рішення законної сили не могла бути підставою проведення реєстрації права власності на нерухоме майно.

05.10.2018 року на адресу суду надійшло заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в якому зазначено, що лише після ознайомлення з повним текстом рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2018 року у справі № 450/484/13 ОСОБА_4 дізнався про те, що суд дійшов висновку, за яким реєстрація права власності на спірне майно проведена за відповідачем саме на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.05.2000 року у справі без номера, викладеного рукописним текстом та за відсутності у тексті вказаного рішення відомостей про набрання ним законної сили і дати набрання законної сили, а тому позивач не міг достеменно знати, що саме це рішення стало підставою оспорюваної реєстрації та є правовстановлюючим, оскільки ідентифікація рішення суду за самою лише назвою без номера справи є неможливою і не передбачена законом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у ньому, а також зазначених у відповіді на відзив та заперечення на заяву про застосування строків позовної давності. Просить суд позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Вказала, 10.05.2000 року в судовому засіданні при розгляді справи за її позовом була присутня одна, розгляд справи здійснював суд у складі судді Нерознака В. Ф. та секретаря судового засідання. Виписку із рішення суду від 10.05.2000 року особисто отримала від судді, який розглядав справу. З реєстрацією права власності звернулася у 2009 році, особисто подавши заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з наведених у відзиві підстав та просить задоволити його клопотання про застосування строку позовної давності. Вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останньому було відомо про реєстрацію права власності відповідачем, оскільки наявні на розгляді у суді інші судові провадження між тими самими сторонами.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.01.2009 року ОСОБА_2 на праві приватної власності володіє будинком № 704, вул. Без Назви, в с. Гаї, Пустомитівського району Львівської області.

Судом встановлено, що датою реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області, яка проведена ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» є 13.01.2009 року. На цей час процедура реєстрації прав на нерухоме майно врегульовувалася Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженим наказом МЮ України № 7/5 від 07.02.2002 року, яке діяло до 01.01.2013 року.

В додатку 2 до цього Тимчасового положення міститься Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно п. 10 цього Переліку до правовстановлювальних документів належить рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Згідно п.п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТ1 заяву про державну реєстрацію прав. До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи, їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням. Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники). Відповідно до п 2.9 цього Тимчасового положення документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права власності та інших речових прав на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, та подаються для проведення такої реєстрації, повинні відповідати вимогам, встановленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, та стверджено відповідачем та її представником, що для реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 подала в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Виписку з рішення Пустомитівського районного суду від 10.05.2000 року.

На підставі поданої виписки з рішення суду ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Гаї, буд. 704, копія витягу наявна в матеріалах справи, а також відповідні відомості внесено в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно, копія наявна в матеріалах справи оригіналом інвентаризаційної справи, оглянутої в судовому засіданні.

Відповідно до копії довідки №204 від 23.06.2017р. виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району про те, що вул. Без назви де розташованій будинок № 704 в с. Гаї, Пустомитівського району Львівської області перейменована на вул. ОСОБА_14.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно довідки Пустомитівського районного суду Львівської області №12045 від 27Л2.2012 року видати копію рішення не являється можливим, в архіві суду не виявлена. Відповідно до доповідної ОСОБА_13 під час виконання своїх обовязків по впорядкуванню архіву було виявлено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_12, ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в матеріалах справи якої міститься рішення суду від 10.05.2000 року. Згідно алфавітних покажчиків цивільних справ за 1997-2000 роки та обліково-статистичних карток на цивільні справи за 1997-2000 роки вищезгадана цивільна справа в Пустомитівському районному суді Львівської області не зареєстрована.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 ЦПК УРСР від 18.07.1963 року (який діяв до 01.09.2005 року та був чинним на момент постановлення рішення від 10.05.2000 року) рішення, ухвала і постанова суду або судді, що набрали законної сили, є обовязковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст.209 ЦПК УРСР від 18.07.1963 року суди України постановляють рішення імям України негайно після розгляду справи. Ст.211 цього Кодексу встановлено, що постановлене рішення викладається в письмовій формі головуючим або одним з суддів при колегіальному розгляді справи і підписується всім складом суду, який бере участь у постановленні рішення.

У відповідності до п. 3.3, 3.6, 3.11, 3.12, 3.14, 3.18, 3.19, 3.21 Інструкції з діловодства у Верховному Суді Автономної Республіки Крим, обласному, міжобласному, Київському і Севастопольському міських, районному (міському) судах, затвердженої наказом Міністра юстиції України від 13.03.1997року №22/5, яка діяла до 11.04.2003 року, справи та інша кореспонденція у судах реєструється в журналі реєстрації вхідної кореспонденції за встановленою формою. Позовні заяви і матеріали, що прийняли судді безпосередньо від громадян, у той же день мають бути передані до канцелярії суду для реєстрації і оформлення. Основним принципом реєстрації є одноразовість. Кожен документ, справа повинні реєструватись в даному суді лише один раз. Судові справи та інші матеріали, що надійшли до суду, реєструються на обліково-статистичних картках, в журналах і алфавітних покажчиках. Цивільні справи по першій, касаційній, наглядній інстанціях, а також позовні заяви, що залишені без руху на підставі ст. 139 ЦПК України, реєструються на обліково-статистичних картках та алфавітному покажчику. Обліково-статистичні картки зберігаються в картотеках окремо за формами реєстрації. Номер судової справи та інших матеріалів складається з індексу, порядкового номера із зазначенням року згідно з номером обліково-статистичної картки або реєстраційного журналу.

Згідно п.п.7.6, 7.11, 9.13 вказаної Інструкції копії рішення, що набрали законної сили, виготовляються секретарем судового засідання (секретарем судової колегії), завіряються підписом судді з проставленням печатки суду та надсилаються за належністю. Якщо копія викладена на кількох аркушах, ці аркуші мають бути прошнуровані і скріплені печаткою із зазначенням їх кількості. Видача копій судових рішень, вироків, ухвал, постанов, що не відповідають зазначеним вимогам, забороняється. Після закінчення всіх дій по оформленню справи після її розгляду секретар судового засідання передає її секретареві суду (секретареві колегії), який перевіряє виконання секретарем судового засідання всіх дій, заповнює відповідні реквізити в обліково-статистичних картках щодо дати і наслідків розгляду справи та розписується в журналі судового засідання про її одержання. Цивільна справа, що вирішена з задоволенням позову, вважається закінченою і підлягає передачі до архіву після вручення виконавчих листів позивачам або передачі їх судовому виконавцеві.

Однак судом встановлено, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.05.2000 року жодним з наведених нормативних вимог не відповідає, оскільки: справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_12, ОСОБА_11 про визнання права власності на будинковолодіння, усунення перешкод в користуванні будинковолодінням, виселення та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_2 про визнання факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку, реєстраційного посвідчення, про визнання права власності на 3/6 ідеальних частин будинковолодіння, про поділ будинковолодіння в натурі, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в суді не реєструвалась у встановленому порядку, а тому не могла бути предметом судового розгляду; відомості про вказану справу відсутні в обліково-статистичній документації - ні щодо її надходження до суду, ні щодо результатів її розгляду; в рішенні суду від 10.05.2000 року не вказано номера справи; рішення не прошите із зазначенням кількості сторінок та не скріплене печаткою суду; в рішенні не вказано, яким суддею воно завірене; в рішенні не зазначено про дату набрання ним законної сили; Пустомитівський районний суд Львівської області не міг видати рішення без його прошнурування та скріплення печаткою суду, оскільки в суді справа не була зареєстрована, видача рішення в такій формі була заборонена.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявний у відповідача документ датований 10.05.2000 року, який ніби-то прийнятий Пустомитівським районним судом Львівської області, не є рішенням суду в розумінні вимог цивільного процесуального законодавства, а тому не є обовязковим для жодної особи, на його підставі відповідач не набув і не міг набути жодних благ, в тому числі й права власності на спірне майно в цілому; про наявність рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.05.2000 року не може свідчити ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.03.2010 року про видачу дубліката виконавчого документа, в якій вказано, що за цим рішенням видано виконавчий лист, та свідчити про набрання рішенням суду законної сили.

Разом з тим із наявно в матеріалах реєстраційної справи № 236 судом встановлено, що державним реєстратором виконавчого комітету Бібрської сільської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_5 в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно, який діє з 01.01.2013 року, відкрито новий розділ за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 236, що знаходиться за адресою: Пустомитівський район, с. Гаї, вул. Бандери, 704 номер запису про право власності 21903293 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36646556, від 16.08.2017 року, зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 127012647 від 10.06.2018 року.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2, знаючи про відсутність в неї такого правовстановлюючого документа, як рішення суду, вчинила дії для реєстрації цього рішення не лише в 2009 році, але й 2017 році, вже в період існування судового спору між нею та позивачем про виселення його з спірного житла, знову подала неправдиві відомості для включення даних про неіснуючі в неї права в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. З ст. З цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення: 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п. п. «а» п. 2 ч. б ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в ОСОБА_6 реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими заперечення представника позивача щодо застосування строків позовної давності та неможливості їх застосування, оскільки про порушене право позивача стало відомо 10.06.2018 року, що стверджується представленими суду, наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що 10.06.2018 року представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_1. отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що реєстрація ОСОБА_2 права власності на житловий будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області була здійснена двічі: 13.01.2009 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та 09.08.2017 року в ОСОБА_6 реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується наявними в матеріалах справи інвентаризаційною та реєстраційною справою.

Таким чином, судом встановлено, що стороною відповідача не надано належних і допустимих доказів, наявності у позивача інформації про реєстрацію права власності, а тому критично оцінює покликання відповідача про пропущення строку позовної давності позивачем і вважає їх безпідставними.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на вище наведене, беручи до уваги, визначений законом порядок здійснення реєстрації права власності на нерухому майно, що діяв в момент такої реєстрації, враховуючи встановлені судом обставини, що підтверджені наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає що позов слід задоволити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються із судового збору.

Керуючись ст. 1, 3, 26, 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 158, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 реєстратор Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_5 про визнання недійсною реєстрації права власності задоволити.

Реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно будинок № 704 в с. Гаї Пустомитівського району Львівської області, реєстраційний номер 26081719, проведену ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 13.01.2009 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, без номера, від 10.05.2000 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21534291 від 13.01.2009 року, відомості про що включені в ОСОБА_6 реєстр речових прав на нерухоме майно під номером запису про право власності 21903293 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 704,8 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року.

СуддяОСОБА_15