Справа № 305/1207/16-ц
Провадження по справі №2/305/30/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді -Бліщ О.Б.,

секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Великобичківська селищна рада, Рахівського району, Закарпатської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом визначення часток співвласників земельних ділянок та виділення їх в натурі (на місцевості), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом визначення часток співвласників земельних ділянок та виділення їх в натурі, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 592, виданого 29.03.1986 року Державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, та Договору дарування, укладеного 25.12.1974 між ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_6, з іншої сторони, посвідченого виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за № 249, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7, являється власником на праві приватної спільної часткової власності ? частин житлового будинку № 4 з пропорційними частками надвірних споруд, що розташовані по вулиці Борканюка в селищі Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області.

Відносно даного нерухомого майна проведена державна реєстрація на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30169923 від 23.06.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.10.1985 року (справа № 2-660/85) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частини будинку і вселення її в будинок та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відмову в позові про виділ в натурі ? частини будинку, вселення в цю частину будинку і зменшення розміру частки в спірному будинку:

задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, виділивши в натурі ? частини в будинку № 4 по вул. Борканюка в селі В. Бичків по варіанту I приміщення № 1 та № 2 та частину відкритої веранди площею 25,70 кв.м вартістю 1425,37 крб. для чого зобов'язано ОСОБА_4 закласти дверний пройом між приміщеннями № 2 та № 3 і побудувати перегородку з дощок на відкритій веранді. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 50,13 крб., що становить різницю в вартості ? частини будинку. Виселено ОСОБА_9 з сім'єю з приміщень № 1 та № 2 і вселено туди ОСОБА_4 після проведення нею ремонту згідно висновку експертизи. Відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про зменшення її частки з ? на 1/8 частину в спірному будинку за № 4 по вул. Борканюка в селищі В. Бичків, Рахівського району.

На даний час житловий будинок фактично розділений між співвласниками пропорційно до часток, визначених за рішенням суду, зазначеним позивачкою вище.

Відповідно до листа Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області № Т-00220/02-14 від 04.03.2016 року, згідно матеріалів інвентаризації земель селища Великий Бичків, затверджених рішенням 43 сесії VI скликання Великобичківської селищної ради № 1294 від 03.10.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель в межах населеного пункту Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області», за дворогосподарством № 4 по вулиці Борканюка обліковується земельна ділянка площею 0,1406 га.

Разом з тим, присадибна земельна ділянка на сьогоднішній час перебуває в спільній сумісній власності сторін, без визначення її часток та виділення їх в натурі.

З метою врегулювання даного спору, позивачкою 10.06.2016 року відповідачу, ОСОБА_4, було надіслано листа з пропозицією досудового врегулювання спору шляхом надання нею згоди на безспірний/позасудовий розподіл присадибної земельної ділянки у відповідній пропорційності до часток в нерухомому майні, яким являється житловий будинок, з подальшим виготовленням кожним із співвласників відповідної документації щодо місця розташування та конфігурації земельних ділянок, які будуть відведені на місцевості (в натурі).

Станом на день подачі позову до суду будь-якої відповіді з боку іншого співвласника нерухомого майна позивачкою не отримано, що змусило останню звернутися до суду для розвязання даного земельного спору в порядку, визначеному положеннями ст.158 ЗК України.

Зважаючи на те, що взаємної згоди щодо користування, володіння та розпоряджання спірним майном, що є об'єктом права спільної часткової власності, на сьогоднішній день між сторонами спору не досягнуто, позивачка звернулася до суду для вирішення питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, шляхом визначення часток земельних ділянок та виділення їх в натурі.

Просила суд визначити розмір часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в праві спільної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1406 га, що розташована по вулиці Борканюка в селищі Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку № 4 (чотири), його господарських будівель та споруд, виходячи з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд, та встановити порядок користування земельною ділянкою шляхом виділення часток в натурі (на місцевості) способом, який забезпечить належне та безперешкодне обслуговування співвласниками належних їм часток житлового будинку.

Ухвалою суду від 30.12.2016 по справі призначено судово землевпорядну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду 15.05.2017 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони громадянці ОСОБА_4, вчиняти особисто чи через третіх осіб будь-які дії, які б перешкоджали чи унеможливлювали вільний доступ ОСОБА_2 чи особам, які її представляють чи представлятимуть за законом чи за договором, до житлового будинку №4, його господарських будівель та споруд, що розташовані по вул. Борканюка в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, та до земельної ділянки загальною площею 0,1406 га., на якій даний житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться; надати особам, які представляють чи представлятимуть ОСОБА_2 за законом або за договором, вільний доступ до дворогосподарства №4, його господарських будівель та споруд, які розташовані по вул. Борканюка в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, та до земельної ділянки загальною площею 0,1406 га., на якій даний житловий будинок з прибудовами знаходиться, для проведення повноцінного обстеження зазначеної земельної ділянки (вчинення обмірів, вимірів, замірів, тощо).

08.09.2017 ухвала суду про призначення експертизи разом з матеріалами цивільної справи повернута до суду без виконання експертизи, оскільки сторонами не надано експерту необхідні матеріали для проведення експертизи, тому ухвалою суду від 19.09.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 24.10.2017 у справі призначено повторну, судово-землевпорядну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 01.02.2018 провадження у справі поновлено, оскільки згідно повідомлення експерта ухвала про призначення експертизи є невиконаною в зв'язку з незадоволенням сторонами клопотання експерта про надання додаткових документів.

Ухвалою суду від 13.03.2018 у справі призначено повторну, судово-землевпорядну експертизу, на час проведення якої провадження у справі знову зупинено.

Ухвалою суду від 11.06.2018 провадження у справі поновлено, в зв'язку з надходженням до суду висновку судово-землевпорядної експертизи.

Після проведеної земельно-технічної експертизи, у ході розгляду справи представником позивачки було збільшено/уточнено позовні вимоги, за якими представник просив:

Збільшені (уточнені )позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визначити розмір часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в праві спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 0,1406 га, яка розташована по вулиці Борканюка в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку №4, його господарських будівель та споруд, встановивши їх в наступних частках/розмірах:

-за громадянкою ОСОБА_2 ? (три четверті) частини земельної ділянки;

-за громадянкою ОСОБА_4 ? (одна четверта) частина земельної ділянки.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, шляхом виділення в натурі (на місцевості):

-громадянці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованій в ІНФОРМАЦІЯ_2, окрему частину земельної ділянки загальною площею 1054,50 кв.м, що становить ? частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: смт. Великий Бичків, вулиця Борканюка, №4, Рахівського району, Закарпатської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в межах та конфігурації, які визначені Першим варіантом порядку користування земельною ділянкою (Додаток №2 до висновку експерта №1909 від 25.05.2018 р.);

-громадянці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканці смт. Великий Бичків, вулиця Промислова, будинок №2, Рахівського району, Закарпатської області, окрему частину земельної ділянки загальною площею 351,50 кв.м, що становить ? частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: смт. Великий Бичків, вулиця Борканюка, №4, Рахівського району, Закарпатської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в межах та конфігурації, які визначені Першим варіантом порядку користування земельною ділянкою (Додаток №2 до висновку експерта №1909 від 25.05.2018 р.);

Просив вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши із відповідачки на користь позивачки судові витрати в загальній сумі 11735,20 грн., що складаються із судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в сумі 8184,00 грн. витрат за проведення експертизи та 3000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, якій відомо про час та місце розгляду справи, на задоволенні збільшених/уточнених позовних вимог наполягає, просить задовольнити їх у повному обсязі, вирішивши питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідачка, ОСОБА_4, повторно, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відзиву та письмових пояснень від відповідачки до суду не надходило.

Представник Великобичківської селищної ради, в судове засідання не з'явився. Селищний голова ОСОБА_10 надав суду заяву, в якій просив вказану справу розглянути без участі представника селищної ради за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справ, крім випадків визначених цією статтею. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

15.12.2017 набрав чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". Згідно п.1,9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи викладене, вказана справа розглядатиметься за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 592, виданого 29.03.1986 року Державним нотаріусом Рахівської ДНК Закарпатської області, та Договору дарування, укладеного 25.12.1974 року між ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_6, з іншої сторони, посвідченого виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області за № 249, громадянка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7, являється власником на праві приватної спільної часткової власності ? частин житлового будинку № 4 з пропорційними частками надвірних споруд, що розташовані по вулиці Борканюка в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області.

Державним реєстратором відносно даного нерухомого майна проведена державна реєстрація на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30169923 від 23.06.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,доданих позивачкою до матеріалів позовної заяви.

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.10.1985 року по справі № 2-660/85 за позовом громадянки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частини будинку і вселення її в будинок та зустрічним позовом громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відмову в позові про виділ в натурі ? частини будинку, вселення в цю частину будинку і зменшення розміру частки в спірному будинку, було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, та виділено в натурі ? частину в будинку № 4 по вул. Борканюка в смт Вел. Бичків по варіанту I приміщення № 1 та № 2 та частину відкритої веранди площею 25,70 кв.м вартістю 1425,37 крб. для чого зобов'язано ОСОБА_4 закласти дверний пройом між приміщеннями № 2 та № 3 і побудувати перегородку з дощок на відкритій веранді. Стягнуто із громадянки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 50,13 крб., що становить різницю в вартості ? частини будинку. Виселено ОСОБА_2 з сім'єю з приміщень № 1 та № 2 і вселено туди ОСОБА_4 після проведення нею ремонту згідно висновку експертизи. Відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про зменшення її частки з ? на 1/8 частину в спірному будинку за № 4 по вул. Борканюка в селищі В. Бичків, Рахівського району.

Судом також встановлено, що не оспорювалося сторонами справи, що на даний час житловий будинок фактично розділений між співвласниками пропорційно до часток, визначених за рішенням суду, про яке йдеться вище.

Судом взято до уваги, що відповідно до листа Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області № Т-00220/02-14 від 04.03.2016 року, згідно матеріалів інвентаризації земель смт. Великий Бичків, затверджених рішенням 43 сесії VI скликання Великобичківської селищної ради № 1294 від 03.10.2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель в межах населеного пункту Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області», за дворогосподарством № 4 по вулиці Борканюка обліковується земельна ділянка площею 0,1406 га.

Згідно обґрунтувань позовної заяви, які підтвердилися при розгляді справи та не спростовані відповідачкою, присадибна земельна ділянка на сьогоднішній час перебуває в спільній сумісній власності сторін/співвласників без визначення її часток та виділення їх в натурі.

Судом взято до уваги той факт, що позивачкою в порядку досудового врегулювання спору 10.06.2016 року відповідачці, ОСОБА_4, було надіслано листа з пропозицією досудового врегулювання спору шляхом надання нею згоди на безспірний/позасудовий розподіл присадибної земельної ділянки у відповідній пропорційності до часток в нерухомому майні, яким являється житловий будинок, з подальшим виготовленням кожним із співвласників відповідної документації щодо місця розташування та конфігурації земельних ділянок, які будуть відведені на місцевості (в натурі).

Станом на 18.07.2016 року (дата пред'явлення позову до суду) позивачкою будь-якої відповіді з боку іншого співвласника нерухомого майна ОСОБА_4 не отримано.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно із положеннями ст.ст.364, 367 цього ж Кодексу, кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України, згідно з частиною першою якої подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Виходячи із об'єктивних обставин справи, зокрема, щодо права власності на ? частини нерухомого майна, яким являється житловий будинок, яке виникло в позивачки на підставі договору дарування від 25.12.1974 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.03.1986 року, суд вважає, що спірні цивільно-правові відносини відносно присадибної земельної ділянки врегульовуються положеннями ЗК УРСР в редакції 1970 року.

Так, у відповідності до положень ст.ст.90-91 ЗК УРСР (в ред.1970 р.), на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною.

При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок.

Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок.

Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому ст.167 цього ж Кодексу.

Право спільної власності на земельну ділянку визначено положеннями ст.86 ЗК України (2001 р.), згідно якої земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду (стаття 87 Земельного кодексу України).

Порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається положеннями ст.88 цього ж Кодексу, згідно якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Щодо поділу земельної ділянки на частки свою позицію висловив Пленум Верховного суду України у постанові від 16.04.2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Зокрема, в п.21 Постанови зазначено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 ЗК (2768-14) бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

Суд бере до уваги той факт, що звернення позивачки до суду зумовлено відмовою відповідачки в добровільному порядку визначити порядок користування спільною частковою власністю присадибною земельною ділянкою.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №305/1207/16-ц від 25.05.2018 року, складеного старшим судовим експертом лабораторії будівельно- та земельно-технічних досліджень Львівського НДІСЕ ОСОБА_11, на підставі ухвали суду від 13.03.2018 року, визначено три можливі варіанти порядку користування співвласниками присадибною земельною ділянкою загальною площею 0,1406 га, яка розташована по вулиці Борканюка, 4 в смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, відповідно до часток співвласників, належного та безперешкодного обслуговування співвласниками належних їм часток житлового будинку та відповідно до розподілу будинку на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.10.1985 року.

Позивачка ОСОБА_2 обрала один із можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою перший варіант (додаток №2 до висновку експерта №1909 від 25.05.2018 р.), згідно якого її частина земельної ділянки становитиме ? ідеальної частки площею S=1054.5 кв.м. (синій колір).

Інших способів визначення порядку користування спірним нерухомим майном відповідачкою ОСОБА_4 не наведено, до суду письмово не подано, відзиву на позовну заяву не подавалося, зустрічного позову не пред'являлося.

Враховуючи встановлені обставини, в розумінні зазначених вище правових норм, зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_2 являючись співвласником спірного нерухомого майна присадибної земельної ділянки, має відповідне, гарантоване Законом право на встановлення порядку користування та виділення окремої частки спільної земельної ділянки в натурі для обслуговування її частини цього житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до належних співвласникам частин житлового будинку, суд вважає, що збільшені/уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення.

Нормами статтей 76 81 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідачки в користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати, що складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме сплати позивачкою судового збору в сумі 551,20 грн., за проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 8184,00 грн. та понесених витрат за надання позивачці професійної правничої допомоги в сумі 3000 грн., що становить загальну грошову суму в розмірі 11735,20 гривень.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.05.2017 діятимуть протягом дев'яносто днів з дня набрання рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотання учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діятимуть до повного виконання судового рішення, що відповідатиме вимогам ч.ч. 7,8 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Збільшені (уточнені) позовні вимоги задовольнити.

Визначити розмір часток співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в праві спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 0,1406 га, яка розташована по вулиці Борканюка в селищі Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку №4 (чотири), його господарських будівель та споруд, встановивши їх в наступних частках/розмірах:

-за громадянкою ОСОБА_2 3/4 (три четверті) частини земельної ділянки;

-за громадянкою ОСОБА_4 1/4 (одна четверта) частина земельної ділянки.

Встановити порядок користування земельною ділянкою шляхом виділення в натурі (на місцевості):

-громадянці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованій в ІНФОРМАЦІЯ_5, окрему частину земельної ділянки загальною площею - 1054,50 квадратних метрів, що становить 3/4 (три четверті) частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: селище Великий Бичків, вулиця Борканюка, №4, Рахівського району, Закарпатської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в межах та конфігурації, які визначені Першим варіантом порядку користування земельною ділянкою (Додаток №2 до висновку експерта №1909 від 25.05.2018);

-громадянці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканці селища Великий Бичків, вулиця Промислова, будинок №2, Рахівського району, Закарпатської області, окрему частину земельної ділянки загальною площею - 351,50 квадратних метрів, що становить 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: селище Великий Бичків, вулиця Борканюка, №4, Рахівського району, Закарпатської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в межах та конфігурації, які визначені Першим варіантом порядку користування земельною ділянкою (Додаток №2 до висновку експерта №1909 від 25.05.2018).

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, 11735 (одинадцять тисяч сімсот тридцять п'ять) гривень 20 копійок судових витрат.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.05.2017 діятимуть протягом дев'яносто днів з дня набрання рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотання учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діятимуть до повного виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 січня 2019 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.