справа № 208/6514/18
№ провадження 4-с/208/26/18
УХВАЛА

19 грудня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді: Івченко Т.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Стомаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Камянське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 «на незаконні дії державних виконавців щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів» -

встановив:

24.09.2018 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 «на незаконні дії державних виконавців щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів».

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.09.2018 року справу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що 26.08.2005 року, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 2-2270 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і до повноліття дитини, починаючи з 19.05.2005року.

Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.09.2005 року на підставі заяви було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2270 виданим 26.08.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення аліментів.

У 2006 році на вимогу державного виконавця було надано до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ дублікат виконавчого листа №2-2270 виданого 06.04.2006 року, у звязку з тим, що оригінал даного виконавчого документу, наданого на виконання 21.09.2005 року, безслідно зник з виконавчої служби Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за невідомих обставин.

У 2015 році за результатом неодноразових скарг до вищестоящих інстанцій з приводу невиконання державними виконавцями Дніпровського ВДВС рішення суду про стягнення аліментів було встановлено, що виконавче провадження, боржником за яким є ОСОБА_4 у Дніпровському відділі ДВС Дніпродзержинського МУЮ було відсутнє.

Одночасно встановлено, що виконавчий документ №2-2270 в ЄДРВП не був взагалі зареєстрований з моменту надання на виконання, як того вимагало Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджене наказом Міністерством юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, чинне на момент надання на виконання виконавчого документу №2-2270 від 26.08.2005року та 06.04.2006 року.

Також за результатом здійснення всіх заходів, щодо встановлення місця знаходження виконавчого листа № 2-2270 було встановлено, що виконавчий лист було втрачено Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у 2011 році при переїзді відділу, згідно листа за підписом начальника Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_6М за вих.. № 11663/06 від 17.08.2015року.

У зв'язку з тим, що виконавчий лист № 2-2270 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у відділі ДВС був відсутній, але відповідно до ч. 14 Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, до Дніпровського ВДВС було надано дублікат виконавчого листа № 2-2270 виданий 13.07.2015року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за відповідною заявою про поновлення виконавчого провадження та інші необхідні документи для поновлення виконавчого провадження в зв'язку з втратою та продовження примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів.

На підставі заяви про поновлення втраченого виконавчого провадження Дніпровським ВДВС 16.09.2015року було відкрито нове виконавче провадження № 48800113 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь.

З 16.09.2015року по 11.01.2016року всі вимоги щодо нарахування заборгованості з аліментів з 01.09.2012 року за 3 попередні роки, оскільки рішення суду не виконувалось, не мали результату.

11.01.2016 року було надано довідку про заборгованість за період з 01.09.2012 року по грудень 2015 року.

22.06.2016 року виконавче провадження № 48800113 було завершене у зв'язку з направленням за належністю виконавчого документу до іншого відділу ДВС Заводського району м. Кам'янське, де 01.08.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51861974.

21.11.2016 року Дніпровським відділом ДВС було прийнято до виконання виконавче провадження № 51861974, про що державним виконавцем Тихоновою І.М. винесено відповідну постанову.

У звязку з незгодою щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів, вимушена звернутися 24.01.2017року з заявою про надання довідки про заборгованість з аліментів за період з 01.09.2012 року по 31.12.2016 року про що свідчить опис вкладення у рекомендоване поштове відправлення від 24.01.2017року.

Державним виконавцем Тихоновою І.М. не виявлено порушення законодавства при нарахуванні аліментів та заборгованості та надала довідку в незмінному стані.

Звернувшись повторно з заявою про перерахунок заборгованості з аліментів за період 01.09.2012року по 31.12.2016року відповідно до вимог законодавства, державним виконавцем Тихоновою І.М. не вбачено порушення законодавства при нарахуванні аліментів та заборгованості та надано довідку в незмінному стані.

Звернувшись до відділу ДВС з вимогами перерахунку розміру аліментів та розміру заборгованості та надання довідки про заборгованість - заява від 18.05.2018 року, вимога від 06.07.2018року, заява від 08.07.2018року, вимога від 13.08.2018 року.

06.09.2018 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №48800113 та виконавчого провадження №51861974, було надано довідку про заборгованість з аліментів від 06.07.2018року вих. №11076/06 та довідку про заборгованість з аліментів від 07.09.2018року вих. №15233 при чому порушення законодавства щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів державними виконавцями Тихоновою І.М. та Курило В.В. не було усунуто, навпаки боржника ОСОБА_4 невідомо з яких причин було звільнено від сплати заборгованості з аліментів, яка нарахована з 01.09.2012 року і яка станом на момент звернення з скаргою не сплачена в повному обсязі.

До судового засідання скаржник ОСОБА_1 подала клопотання про проведення судового засідання без її участі, підтримав скаргу у повному обсязі та без застосування технічних засобів.

Представник заінтересованої особи - Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2 подав до суду заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з викладеними обставинами, які зазначила в скарзі ОСОБА_1 і вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

На примусове виконання у відділі перебуває виконавчий документ з примусового виконання виконавчого листа №2-2270-05 від 13.07.2015 року виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття, щомісячно. Враховуючи те, що заявник прохає визнати незаконними дії в частині нарахування аліментів за період з 08.07.2017 року по 31.08.2018 року, що не відповідає порядку нарахування аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеному ч.2 ст.182 СКУ, в редакції від 08.07.2017 року, чинний на момент нарахування аліментів, в свою чергу повідомляємо наступне, що 17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 %.

При цьому, внаслідок цих змін перерахунок розміру аліментів не здійснюється автоматично. Розмір аліментів, що був встановлений судом в твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, якщо розмір таких є меншим за мінімальний розмір аліментів, підлягає збільшенню у судовому порядку. У випадку, якщо виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні автоматичне перерахування розміру аліментів не здійснюється.

Тому у таких випадках (коли сума стягуваних аліментів є меншою за мінімальний розмір аліментів, встановлений законом) потрібно звертатись до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів. Саме з позовною заявою, а не з заявою про видачу судового наказу. Такий порядок передбачено ст. 192 Сімейного кодексу України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, перед судом варто ініціювати питання про призначення збільшеного розміру не з моменту подачі позовної заяви, а саме з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів - 08 липня 2017 року.

Також для збільшення розміру аліментів варто використовувати і інші нові можливості, які з'явились внаслідок прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».

Зокрема, на підставі 3-2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд, при призначенні розміру аліментів, серед іншої обставин також повинен врахувати доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (~16840 грн.), якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до положень Конституції України, закон зворотної сили не має. Рішення, за яким сплачуються аліменти на користь ОСОБА_1 прийняте судом до моменту нововведень щодо 50-ти відсотків, а відтак, автоматично перейти з 30 по 50 відсотків є неможливим відповідно до чинного законодавства України.

Представник заінтерисованої особи - Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного:

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, 26.08.2005 року, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 було видано виконавчий лист № 2-2270 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і до повноліття дитини, починаючи з 19.05.2005року. (а.с.8).

Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.09.2005 року на підставі заяви було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2270 виданим 26.08.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення аліментів.

У 2006 році на вимогу державного виконавця було надано до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ дублікат виконавчого листа №2-2270 виданого 06.04.2006 року, у звязку з тим, що оригінал даного виконавчого документу, наданого на виконання 21.09.2005 року, безслідно зник з виконавчої служби Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за невідомих обставин. (а.с.9).

Одночасно встановлено, що виконавчий документ №2-2270 в ЄДРВП не був взагалі зареєстрований з моменту надання на виконання, як того вимагало Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджене наказом Міністерством юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, чинне на момент надання на виконання виконавчого документу №2-2270 від 26.08.2005року та 06.04.2006 року.

За результатом здійснення всіх заходів, щодо встановлення місця знаходження виконавчого листа № 2-2270 було встановлено, що виконавчий лист було втрачено Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у 2011 році при переїзді відділу, згідно листа за підписом начальника Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_6М за вих.. № 11663/06 від 17.08.2015року. (а.с.11 зворотня сторона).

У зв'язку з тим, що виконавчий лист № 2-2270 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у відділі ДВС був відсутній, але відповідно до ч. 14 Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, до Дніпровського ВДВС було надано дублікат виконавчого листа № 2-2270 виданий 13.07.2015року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за відповідною заявою про поновлення виконавчого провадження та інші необхідні документи для поновлення виконавчого провадження в зв'язку з втратою та продовження примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів.

На підставі заяви про поновлення втраченого виконавчого провадження Дніпровським ВДВС 16.09.2015року було відкрито нове виконавче провадження № 48800113 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (а.с.12).

З 16.09.2015року по 11.01.2016року всі вимоги щодо нарахування заборгованості з аліментів з 01.09.2012 року за 3 попередні роки, оскільки рішення суду не виконувалось, та не мали результату.

11.01.2016 року на запит ОСОБА_1 було надано довідку про заборгованість ОСОБА_4 за період з 01.09.2012 року по грудень 2015 року. (а.с.14 зворотня сторона).

22.06.2016 року виконавче провадження № 48800113 було завершене у зв'язку з направленням за належністю виконавчого документу до іншого відділу ДВС Заводського району м. Кам'янське, де 01.08.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51861974. (а.с.12 зворотня сторона).

21.11.2016 року Дніпровським відділом ДВС було прийнято до виконання виконавче провадження № 51861974, про що державним виконавцем Тихоновою І.М. винесено відповідну постанову. (а.с.14).

24.01.2017 року з заявою ОСОБА_1 щодо надання довідки щодо заборгованість з аліментів ОСОБА_4 за період з 01.09.2012 року по 31.12.2016 року, про що свідчить опис вкладення у рекомендоване поштове відправлення від 24.01.2017року. (а.с.16).

Державним виконавцем Тихоновою І.М. не виявлено порушення законодавства при нарахуванні аліментів та заборгованості та надала довідку в незмінному стані.

Звернувшись повторно з заявою про перерахунок заборгованості з аліментів за період 01.09.2012 року по 31.12.2016 року відповідно до вимог законодавства (а.с.20), державним виконавцем Тихоновою І.М. не вбачено порушення законодавства при нарахуванні аліментів та заборгованості та надано довідку в незмінному стані.

Звернувшись до відділу ДВС з вимогами перерахунку розміру аліментів та розміру заборгованості та надання довідки про заборгованість - заява від 18.05.2018 року, вимога від 06.07.2018року, заява від 08.07.2018року, вимога від 13.08.2018 року.

06.09.2018 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №48800113 та виконавчого провадження №51861974, було надано довідку про заборгованість з аліментів від 06.07.2018 року вих. №11076/06 та довідку про заборгованість з аліментів від 07.09.2018року вих. №15233 при чому порушення законодавства щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів державними виконавцями Тихоновою І.М. та Курило В.В. не було усунуто, навпаки боржника ОСОБА_4 невідомо з яких причин було звільнено від сплати заборгованості з аліментів, яка нарахована з 01.09.2012 року та станом на 24.09.2018 року не сплачена в повному обсязі.

Відповідно довідок про заборгованість з аліментів, наданих державним виконавцем Тихоновою 11.01.2016 року, 09.02.2017 року, 16.03.2017 року, наданих державним виконавцем Гусар Я.М. 06.07.2018 року, наданих державним виконавцем Курило В.В. 07.09.2018 року заборгованість нарахована виходячи з середньої заробітної плати по місту за період з 01.09.2012 року по 24.04.2016 року та за період 17.10.2016 року по 31.08.2018 року.

Відповідно ст. 195 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи ІЗ середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно постанови державного виконавця Дніпровського відділу стягнення аліментів повинні провадитись з доходів боржника ОСОБА_4, які він отримує у ТОВ «Міко-Трапс-1», що розташоване за адресою вул. ОСОБА_7 (Будьоного), 12-125, м. Дніпро, 49000, на поточний рахунок №8821 відкритий на ім 'я ОСОБА_1

Відповідно ч.2 ст.182 СКУ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік редакції від 12.07.2017року, для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум: з 01 травня 2017року -1777 гривень, з 01 грудня 2017року 1860 гривень.

Відповідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 07.12.2017року, для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум: з 01 2018 року - 1860 гривень, з 01 липня 2018 року 1944 гривень.

Виходячи з цього державним виконавцем Курило В.В. було невірно нараховано аліменти за період з 08.07.2017року по 31.08.2018року.

Така позиція визначена п.17 Постанови Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 чинній в прийнятій редакції від 15.05.2006 року, прийнятою з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства у справах про визнання або оспорювання батьківства, материнства та стягнення аліментів.

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей мінімальний розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. І в даному випадку, навіть якщо у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Нове судове рішення у даному випадку - не потрібно, оскільки законодавством не встановлено обов'язку стягувача аліментів на звернення до суду з вимогою збільшення розміру аліментів на підставі змін у законодавстві щодо їх мінімального розміру, якщо розмір аліментів визначено судом в частці від доходів боржника.

Фактично, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання законної чинності Законом, тобто, з 8 липня 2017 року та винесення відповідної постанови державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Тому жодних додаткових умов для виконання норми закону про мінімальний розмір аліментів на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - не може бути. Головне це інтереси дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законодавством та Конституцією України.

Державна виконавча служба здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу», в редакції закону від 01.01.2015року, що діяло на момент вчинення незаконних дій щодо виконання рішення суду державним виконавцем Тихоновою І.М. у 2015-2016роках.

Діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів:

1) верховенства права;

2) законності;

3) незалежності;

4) справедливості, неупередженості та об 'єктивності;

5) обов 'язковості виконання рішень;

6) диспозитивності;

7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними

засобами;

8) розумності строків виконавчого провадження;

9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за

рішеннями.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», в редакціях закону від 02.06.2016року, 05.01.2017року, 28.08.2018року, чинних на момент вчинення незаконних дій щодо виконання рішення суду державними виконавцями Тихоновою І.М. та Курило В.В. у 2016-2018 роках.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом, в даному випадку судових рішень про стягнення аліментів, що є документом направленим передусім на захист інтересів дітей і осіб, із якими дитина проживає.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами ст.ст. 258-260, 447-453 ЦПК України, пп.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ч. 5 і ч. 6 ст. 26, ст. 41 Закон України «Про виконавче провадження» суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи : Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 «на незаконні дії державних виконавців щодо порядку нарахування аліментів та заборгованості з аліментів» - визнати обґрунтованою.

Визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної

виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3:, в частині порядку нарахування заборгованості з аліментів за період з 17.07.2012 року по 30.09.2013року, що не відповідає порядку нарахування визначеному ч. І ст.195 СК в редакції кодексу від 01.01.2016 року, чинній на момент визначення заборгованості;в частині порядку нарахування заборгованості з аліментів за періоди з 01.09.2012 року, по 11.01.2016року. та з 11.01.2016року по 01.05.2016року, що не відповідає порядку нарахування визначеному ч.3 ст.195 СКУ, в редакції кодексу від 21.02.2016р., на момент визначення заборгованості.

Визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної

виконавчої служби м. Кам 'янське Головного територіального управління юстиції у

Дніпропетровській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2:

- в частині порядку нарахування аліментів за період з 08.07.2017р. по 31.08.20 що не відповідає порядку нарахування аліментів не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеному ч.2 ст.182 СКУ, в редакції 08.07.2017р., чинній на момент нарахування аліментів;

- в частині порядку нарахування заборгованості з аліментів за період з 17.10.2016 року по 31.08.2018року, що не відповідає порядку щомісячного нарахування аліментів, визначеному рішенням суду про стягнення аліментів;

- в частині скасування несплаченої в повному обсязі заборгованості з аліментів за період з 01.09.2012рокупо 31.08.2018 року, станом на 31.08.2018 року.

В іншій частині скарги ОСОБА_1, відмовити.

Судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно до ст.. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеномуПоложенням про автоматизовану систему документообігу суду;

Суддя Івченко Т. П.