1Справа № 335/4107/15-ц 2/335/1554/2018
РІШЕННЯ
18 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,
ОСОБА_5 акціонерне товариство «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.04.2012 між відповідачем та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» укладено кредитний договір № 557-190412 зі змінами до нього, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 700 000,00 гривень. В подальшому кредит шляхом підписання договору про реструктуризацію кредитного договору від 08.04.2013 зменшено до розміру 641 200,00 гривень з процентною ставкою 25% річних до 10.04.2014, а з 11.04.2014 з процентною ставкою 50 % до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості. Позичальник зобовязався сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,25% від фактичної суми заборгованості. Кредит надавався на строк з 19.04.2012 по 10.04.2014.
19.04.2012 в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 557-190412 від 19.04.2012, укладеного з іпотекодавцем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору» між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 966-190412/І, предметом якого є квартира № 12, загальною площею 141,5 кв.м., житловою площею 110,1 кв.м., що знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, будинок 3. Пунктом 1.4. договору іпотеки встановлено, що за домовленістю сторін станом на дату укладання цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 1 385 190,00 гривень.
Відповідачем до суду надані пояснення по справі, в яких наголошується про те, що постанова Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 по справі № 335/9238/14-ц виконана у повному обсязі і на рахунок Позивача сплачені кошти в сумі 1 049 093,11 грн. державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя закінчено виконавче провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 по справі № 335/9238/14 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до Закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про стягнення заборгованості та припинення у звязку із цим основного зобовязання іпотека припиняється. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 06 липня 2016 року по справі № 6 118цс16.
У звязку з неодноразовою неявкою позивача без поважних причин до суду ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2017 року позовну заяву ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.
Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 25.04.2018 р. по справі №335/4107/15-ц апеляційну скаргу ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У листопаді 2016 року на адресу суду від позивача надійшал заява про уточнення позовних вимог від 17.11.2016 р., згідно якої 31.08.2016 року ОСОБА_4 було сплачено заборгованість перед ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 р. по рішенню Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 р. по справі № 335/9238/14-ц у розірі 1 049 093,11 грн. З яких основний борг 641 200,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення основної суми кредиту 53 351,38 грн., прострочена заборгованість по процентах 303 059,43 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 29 184,54 грн., заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості 22 297,76 грн.
Позивач посилаючись на ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та практику Верховного суду України викладену у постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-1206цс15 зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, а тому станом на 09.09.2016 року залишок заборгованості за Кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 р. становить 1 308 811,44 грн, що складється з простроченої заборгованості за процентами за кредитом 667 383,86 грн., прострочена заборгованість по комісії за кредитом 39 996,02 грн., пеня за прострочений кредит, проценти, комісію 601 431,56 грн.
На підставі викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 звернути стягнення на предмет іпотеки, за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» по стягненню заборгованості за кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 в загальному розмірі 1 308 811,44 гривень, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
18.09.2018 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_6 про заміну сторони судового провадження. Заява обґрунтована тим, що 6 липня 2018 року між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» та ОСОБА_7 було укладено договір № 06/07 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого до ОСОБА_7 перейшло право вимоги Банку до позичальника, відповідача у справі ОСОБА_8 щодо стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 у розмірі 1 308 811,44 грн, що складється з простроченої заборгованості за процентами за кредитом 667 383,86 грн., прострочена заборгованість по комісії за кредитом 39 996,02 грн., пеня за прострочений кредит, проценти, комісію 601 431,56 грн.
Ухвалою від 29 листопада 2018 року заяву ОСОБА_7 про заміну сторони судового провадження задоволено. На підставі ч. 1 ст. 55 ЦПК України замінено сторону судового провадження - позивача ОСОБА_5 акціонерне товариство «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» на його правонаступника ОСОБА_7.
Відповідачем до суду надані нові пояснення по справі, в яких він позов не визнає, вважає суму заборгованості за кредитним договором завищеною та необґрунтованою, наполягає на тому, що ним були виконані зобовязання по погашенню кредиту в повному обсязі.
Відносно нарахування Банком процентів за користування кредитом за період з 31.08.2015 по 30.08.2016 у розмірі 1 308 811,44 грн, що складється з простроченої заборгованості за процентами за кредитом 667 383,86 грн., прострочена заборгованість по комісії за кредитом 39 996,02 грн., пеня за прострочений кредит, проценти, комісію 601 431,56 грн. зазначає, що на підставі Постанови Правління Національного банку України № 725 від 17.11.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014 № 121 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідацію банку». Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2960 від 05.11.2018 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» на один рік по 11.06.2018 включно. З розрахунку нарахованих процентів за період з 31.08.2015 по 30.08.2016, який доданий позивачем до заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що вже після відкликання ліцензії банку та здійснення процедури ліквідації, продовжували нараховувати проценти, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦК України юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).
Структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначені Законом України «Про банки та банківську діяльність». Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про які внесені до Державного реєстру банків. Юридична особа, яка має намір здійснювати банківську діяльність, зобовязана протягом року з дня державної реєстрації подати Національному Банку України в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Національного Банку України, документи для отримання банківської ліцензії (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківська ліцензія це документ, який видається НБУ в порядку та на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність. Статтею 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ, зокрема, належать банки. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовими послугами вважаються послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансовим кредитом вважаються кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під проценти (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом, відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 даного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Пунктом 6 ч. 1 ст. 2 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
з п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла на момент призначення уповноваженої особи Фонду), з дня призначення уповноваженої особи Фонду, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це приятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.
Відповідно до ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банки та банківську діяльність» забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.
Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних правових норм, з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, у звязку з чим банк втратив право на надання банківських та будь-яких фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування процентів по кредитам.
Таким чином, ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» не мав права нараховувати проценти за договором кредитування починаючи з 18.11.2014, а отже необґрунтовано нарахував відсотки, комісію та пеню за період з 31.08.2015 по 30.08.2016 у розмірі 1 308 811,44 грн.
Посилаючись на вищезазначені обставини, відповідач зазначає, що на сьогоднішній день будь-яка заборгованість перед ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» відсутня, а отже відсутні і будь-які зобовязання перед ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Новий позивач ОСОБА_7 у наданій до суду заяві про заміну сторони судового провадження від 14.09.2018, також виклав свою позицію щодо правовідносин, що склалися між сторонами та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Виходячи з наведеного просить доводи, наведені відповідачем відхилити, на задоволенні позову наполягає.
Відповідачем у справі надано суду посянення, в яких він наполягає на тому, що доводи, викладені ОСОБА_7 необґрунтованими з підстав, наведених у пояснненнях.
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Представники відповідача, адвокат ОСОБА_1, та адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, наполягали на тому, що заборгованість відповідачем по кредиту сплачена в повному обсязі.
Суд, дослідивши позов, вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
19.04.2012 між ОСОБА_4 та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» укладено кредитний договір № 557-190412 із змінами до нього, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 000,00 гривень.
08.04.2013 між ОСОБА_9 та ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» укладено договір про реструктуризацію кредитного договору від, згідно з умовами якого, кредит зменшено до розміру 641 200,00 гривень з процентною ставкою 25% річних (п. 1.1) до 10.04.2014, а з 11.04.2014 з процентною ставкою 50% до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості (підпункт «б» п. 3.1.). Також позичальник зобовязався сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,25% від фактичної суми заборгованості (п. 1.2). Кредит надавався на строк з 19.04.2012 по 10.04.2014 р. (п.1.1).
У відповідності до умов кредитного договору позичальник зобовязався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пені у порядку, розмірах, строках та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 3).
Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено право банку достроково вимагати погашення заборгованості позичальником за кредитом, у випадку не виконання умов договору.
Згідно із п. 7.2. кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення, Вказана пеня сплачується у разі порушення позичальником термінів платежів передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.
19.04.2012 між позивачем та відповідачем в забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 557-190412 від 19.04.2012, укладеного з іпотекодавцем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору» укладено договір іпотеки № 966-190412/І.
Відповідно до пункту 1.4. договору іпотеки за домовленістю сторін станом на дату укладання цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 1 385 190 гривень 00 копійок.
Згідно з пунктом 3.1.2. договору іпотеки передбачає у випадку невиконання або часткового невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором або боржником за кредитним договором (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до кредитного договору), або будь-яким з кредитних договорів окремо, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки».
Пунктом 5.2. договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).
У звязку із невиконанням умов кредитного договору несплати наявної кредитної заборгованості позивач 12.08.2014 на адресу відповідача направив вимогу № 2372-6.1-20 про сплату заборгованості, що підтверджує фіскальний чек та реєстр відправлень кореспонденції.
Станом на час розгляду справи відповідач заборгованість за кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 стягнуту відповідно до постанови Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 року по справі №335/9238/14-ц в сумі 1 049 093,11 грн. сплатив на рахунок Позивача у повному обсязі. Відповідно до постанови Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя від 07.09.2016 р. ВП № 49477977 закінчено виконавче провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 по справі № 335/9238/14 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн. відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Згідно частин 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Щодо суми заборгованості у розмірі 1 308 811,44 грн. зазначеної у заяві про уточнення позовних вимог від 17.11.2016, позивачем стягуються за Кредитним договором № 557-190412 від 19.04.2012 прострочена заборгованость за процентами за кредитом 667 383,86 грн., прострочена заборгованість по комісії за кредитом 39 996,02 грн., пеня за прострочений кредит, проценти, комісію 601 431,56 грн.
Вирішуючи правомірність нарахування суми у розмірі 1 308 811,44 грн. за період з 31.08.2015 по 30.08.2016, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 р. №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014 р. №121 про початок процедури ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3».
Відповідно до частини 3 статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).
Структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначені Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Згідно з вимогами ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк, це - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.
Юридична особа, яка має намір здійснювати банківську діяльність, зобов'язана протягом року з дня державної реєстрації подати Національному банку України в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України, документи для отримання банківської ліцензії (ст. 19 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Відповідно до статті 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банківська ліцензія, це - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.
Статтею 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.
До банківських послуг, зокрема належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ, зокрема, належать банки; фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Відповідно до ч.1 ст. 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 48 Закону України "Про систаму гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює зокрема повноваження органів управління банку.
Відповідно до ч. 9 ст. 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність", забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, суд погоджується із ствердженням відповідача, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» фактично втратив статус банкута фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, в зв'язку з чим, втратив право на наданн ябанківських т абудь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що дії ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» щодо нарахування процентів, комісії та пені за кредитним договором з моменту відкликання банківської ліцензії (з 17.11.2014) суперечать вимогам законодавства.
Враховуючи те, що ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ОСОБА_3» в силу вимог законодавства України не мав права нараховувати проценти, комісію та пеню, отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Однією з засад судочинства, регламентованих ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 525, 527, 530, 629, 1057 ЦК України, ст.ст. 1, 17 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 2, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 2, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 263 265, 268 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити повністю.
Повний текст рішення суду виготовлено 26 грудня року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя І.П. Соболєва