У Х В А Л А

іменем України

14.08.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зняття тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою у якій просить скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документу), встановленого відповідно до ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року.

У своїй заяві посилається на те, що ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року він був тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України, відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України".

Підставою для постановлення ухвали суду послугувало звернення Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) у ході здійснення виконавчого провадження за виконанням виконавчого листа від 07.11.2007 року по справі №2-5612 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходу до повноліття дитини.

Станом на 13.08.2018 року заборгованість по аліментам відсутня, виконавче провадження закрите та виконавчий лист повернуто стягувачеві за його заявою, що підтверджується листом державного виконавця Томаківського районного відділу Державної виконавчої служби від 31.01.2018 року №505/13.42-47.

Постановою державного виконавця від 23.01.2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачеві без подальшого виконання.

На теперішній час виникла необхідність скасувати заходи забезпечення у виді обмеження у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) відносно нього, вжиті державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-5612 від 23.11.2004 року виданого 07.11.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та зняття заходів забезпечення у виконавчому провадженні у виді обмеження у праві виїзду за територію України виходячи з наступних обставин.

Постановою державного виконавця відділу ДВС на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 23.01.2015 року повернуто виконавчий документ стягувачеві за його заявою.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року відносно ОСОБА_1 були вжиті заходи у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України".

Відповідно до п. 11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень» у разі виконання боржником відповідних зобовязань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у звязку з закінченням виконавчого провадження (тобто сплати аліментів до повноліття дитини, та відсутності заборгованості по аліментам) державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обовязковому направленню до адміністрації Державної прикордонної служби України.

Згідно правил Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» у разі відмови громадянину України у виїзді за кордон він може оскаржити, дану дію у судовому порядку за місцем свого проживання.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Натомість, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 р. № 661-VI "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-VI) встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі - ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV).

Тим самим, доведено, що на теперішній час врегульовані аліментні зобов'язання за погодженням сторін, боржник не ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, про що слід зняти тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документу) відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, встановленого відповідно до ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2014 року.

Копію ухвали направити для виконання адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю, Томаківському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, боржнику та стягувачу для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д.М. Скрипченко

14.08.2018