КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5809/18
Провадження № 2-з/552/29/18
У Х В А Л А

12.10.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради з позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 241 від 04.10.2018 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 для її тимчасового виїзду за межі України» та висновку органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 03.10.2018 року «Про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 для її тимчасового виїзду за межі України».

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_3 чи іншим особам вчиняти певні дії, а саме тимчасово чи на постійній основі вивозити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України до вирішення по суті справи про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 241 від 04.10.2018 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 для її тимчасового виїзду за межі України» та висновку органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 03.10.2018 року «Про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 для її тимчасового виїзду за межі України».

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що спірне рішення про визнання якого недійсним позивач звернувся до суду предявляється під час перетинання державного кордону України та діє протягом року з дня набрання ним законної сили. У разі задоволення судом його позову, подальше виконання такого рішення буде неможливим, через відсутність дитини в Україні. З метою того, щоб дитина не була безпідставно та за надуманих мотивів, штучних підстав вивезена за межі України, зясування у судовому засіданні реальних намірів ОСОБА_4 відносно виїзду за кордон з дитиною, просив задовольнити його заяву.

Суд, дослідивши заяву, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову.

За положеннями даної норми права, заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії як правило застосовуються щодо відповідача.

У даному ж випадку малолітня дитина не є відповідачем у справі.

Питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ст. 441 ЦПК України та може мати місце за поданням державного або приватного виконавця на стадії виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України " регулює порядок здійснення права громадян України

на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон в порядку способу забезпечення позову, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом тимчасового чи на постійній основі виїзду малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за межі України до вирішення по суті.

Підстав робити висновки, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду позивачем в заяві про забезпечення позову не наведено та ніяких доказів не надано.

Крім того, як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач зазначає що оскаржуване рішення винесене згідно ст. 157 СК України.

Частиною 5 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обовязки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Таким чином даною статтею передбачено підстави виїзду дитини за кордон на відповідний час відповідно до мети - лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном.

За таких обставин, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст.150-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна