Провадження № 2/428/1750/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрована попередня власниця квартири ОСОБА_3. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є колишнім власником квартири, не проживає тривалий час у вказаному житловому приміщенні і добровільно з реєстраційного обліку не знімається.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивача ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири № 140, розташованої за адресою: будинок № 7-а, вул. Курчатова, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, згідно із договором купівлі-продажу квартири від 20.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі № 197.

З пункту 4.1 договору купівлі-продажу від 20.08.2018 року, серії ННК 551555, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 197, вбачається, що в квартирі зареєстрована продавець - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зобовязувалась знятись з реєстраційного обліку до 21.08.2018 року.

Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 21.08.2018 № 31570, за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 є колишньою власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, та втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 20.08.2018 квартиру придбала позивач, а також на те, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі з моменту продажу. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником та не є членом сімї позивача, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його право власності, суд вважає, що досліджені судом докази, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0. .1 від 21.08.2018 року у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 140 у будинку № 7-а по вулиці Курчатова в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_2, місце проживання: 93400, АДРЕСА_2, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- представник позивача: ОСОБА_1, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків 23/36, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 962, видане на підставі рішення Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17.02.2011 № 2;

- відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: 93400, АДРЕСА_2, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2.

Суддя І. С. Посохов