Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2122/18

2/330/680/2018

"21" грудня 2018 р. Якимівський районний суд 3апорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Якимівка цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Українська, б.76-а, ІПН: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. 8-го Березня, б.40, ІПН: невідомий) про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом про розірвання шлюбу до відповідача за наступними підставами.

05.02.2005 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Якимівського РУЮ, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. Починаючи з літа 2018 року , як зазначає позивачка, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, мешкають вони окремо, спроби поновити відносини та зберегти шлюб не мали позитивного результату, тому позивачка вважає, що є підстави для розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.02.2005 року Якимівським відділом РАЦС, актовий запис № 12, розірвати.

Відповідач надав письмовий відзив, в якому зазначає, що заперечує проти позову з наступних підстав.

Так, відповідач вказує, що у серпні 2018 року у позивачки різко погіршився стан психічного здоров`я і вона, не зібравши своїх речей, залишивши дитину, пішла з дому. При цьому, жодних сварок і погіршення стосунків у сім`ї не відбувалося, навпаки, відповідач хвилювався, шукав позивачку, навіть звертався до поліції із заявою про її зникнення. З`ясувавши, що позивачка знаходиться у своєї сестри ОСОБА_4, відповідач поїхав додому до ОСОБА_4, проте остання не дала йому можливості поспілкуватися з позивачкою. Майже через місяць, 18.09.2018 року, ОСОБА_4 дозволила позивачці повернутися додому, однак психічний стан позивачки був настільки поганим, що відповідач відвіз її до лікаря-психіатра Якимівської ЦРЛ, який надав направлення на лікування до Запорізької обласної психіатричної лікарні. В цей же день відповідач відвіз позивачку до м. Запоріжжя. Лікар-психіатр пояснив, що позивачка потребує лікування приблизно протягом двох місяців. Однак, 21.09.2018 року відповідачеві зателефонував лікар з ЗОПЛ і повідомив, що позивачку забирають з лікарні брат з сестрою. Після цього позивачка перебувала знов у сестри, яка перешкоджала відповідачеві спілкуватися з дружиною. У жовтні 2018 року відповідачеві стало відомо про наявність позову про розірвання шлюбу.

Однак, зважаючи на вищенаведене, відповідач вважає, що ця заява не відповідає дійсній волі позивачки, яка перебуває у нестабільному психічному стані і під впливом з боку сестри та брата. Відповідач вважає за необхідне зберегти сім`ю, оскільки вони з дружиною перебувають у шлюбі вже 13 років, мають неповнолітнього сина, бажання позивачки звернутися до суду з позовом викликано виключно погіршенням її психічного стану.

На підставі викладеного, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивачка на розірванні шлюбу наполягає, пояснюючи, що в їх з відповідачем сім`ї постійно погані стосунки, сварки і скандали. Влітку 2018 року чоловік застосував до неї фізичне насильство, тому вона пішла з дому до сестри, де і проживала до вересня 2018 року. У вересні, сприймаючи реально погрози відповідача на адресу її близьких родичів, позивачка вирішила повернутися додому. Оскільки вона розуміла, що перебуває у стані стресу, вона вирішила звернутися до лікаря-психіатра, який надав направлення до ЗОПЛ. В той же день відповідач відвіз її до м. Запоріжжя у лікарню, де з її телефону по видаляв усю інформацію. Згадавши телефон сестри відповідача, позивачка через декілька днів зателефонувала їй та попросила, щоб вона знайшла її сестру і повідомила про місцезнаходження позивачки. 21 вересня до лікарні приїхали сестра позивачки та її брат, з якими позивачка добровільно поїхала з лікарні, проте додому повертатися не стала, оскільки боялася відповідача, який погрожував їй, застосовував фізичну силу.

Позивачка категорично не бажала примирення з відповідачем, зазначає, що боїться його і не хоче проживати з ним однією сім`єю.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав її позицію, просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві. Також наполягає на необхідності збереження сім`ї і вважає, що позивачка не може керувати своїми діями і позивачка не може керувати своїми діями і усвідомлювати їх значення, оскільки страждає на психічну хворобу.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Так, згідно до наданої копії свідоцтва про шлюб (а.с. ), між сторонами було укладено шлюб 05.02.2005 року, зареєстрований Якимівським відділом РАЦС, актовий запис № 12.

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ці факти не оспорюються сторонами і вважаються судом достовірно встановленими.

Позивачка наполягає на тому, що влітку 2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинені і збереження сім`ї неможливе. Відповідач же вказав, що ніякого погіршення відносин не відбувалося, а позивачка не може керувати своїми діями внаслідок психічної хвороби.

Проте, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що між позивачкою та відповідачем дуже часто виникали сварки, позивачка скаржилася, що відповідач застосовував до неї фізичне насильство. Крім того, свідки пояснили, що жодних перешкод для спілкування позивачки та відповідача вони не створювали, позивачка сама не хотіла цього спілкування, а відповідач влаштовував сварки. Щодо психічного стану позивачки, то свідки пояснили, щ 21 вересня 2018 року, коли вони забирали з лікарні позивачку, лікарі пояснили, що ніякої клініки психіатричного захворювання у неї немає.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги про те, що позивачка не визнана недієздатною та її дієздатність не обмежена у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про те, що посилання відповідача на нерозуміння позивачкою значення своїх дій є безпідставним.

При цьому, судом також враховується те, що вказана цивільна справа перебуває у провадженні суду протягом двох місяців, проте у кожному судовому засіданні позивачка наполегливо висловлюється з приводу необхідності розірвання шлюбу з відповідачем, вказує, що вона боїться цю людину і вважає, що збереження сім'ї у даній ситуації цілком неможливо і порушує її права та законні інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що збереження сімґї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110 СК України, ст. ст. 3,4,11-13, 19, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Українська, б.76-а, ІПН: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: Україна, Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. 8-го Березня, б.40, ІПН: невідомий) про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 лютого 2005 року у відділі РАЦС реєстраційної служби Якимівського району, актовий запис № 12.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Якимівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.В. Федорець