Номер провадження: 22-ц/785/7170/18
Номер справи місцевого суду: 514/689/18
Головуючий у першій інстанції Кравченко П. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєва Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року, в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Тарутинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року заявник ОСОБА_2 звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з заявою про оголошення померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Збаржівка, Погребищенського району Вінницької області. Обгрунтовуючи необхідність звернення до суду заявник посилався на те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, є її рідним братом. Він проживав разом з батьками ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6. який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 23.03.2014 року ОСОБА_4 пішов з дому та пропав. З приводу зникнення та розшуку ОСОБА_4 була подана заява до Національної поліції, однак результатів не має. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідно заявниці для оформлення права на його спадщину, у тому числі на земельну ділянку, площею 1 га, яку він фактично прийняв після смерті матері. Наведене в сукупності зумовило звернення заявника до суду з відповідною заявою (а.с. 2-3).

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року бкуло залишено без розгляду заяву ОСОБА_2, оскільки заява, на думку суду, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження так як із її змісту вбачається спір про право заявника на спадщину (а.с.70-71).

16 серпня 2018 року представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2018 року. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, п.п.1.7 п.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, я кого вона оголошується померлою, та спадщина відкривається в день, з якого вона оголошується померлою. Тобто, до оголошення особи померлою і набрання цим рішенням законної сили спадщина не може відкриватися, а тому не може виникнути спір з приводу спадкового майна (а.с.74-75).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просив задовольнити апеляційну скаргу. 13.12.2018 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Тарутинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, пояснення представника заявника, які з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви про оголошення фізичної особи померлою вбачається, що вимоги заявника необхідні для набуття права на спадщину. Крім того, суд зазначив, що в судовому засіданні представник заявника також підтвердив, що даний факт заявник просить встановити для того, щоб реалізувати своє право на спадкування. При тому, що з матеріалів справи вбачалось наявність зареєстрованого за місцем відкриття спадщини и іншого потенційного спадкоємця за законом. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про залишення заяви про оголошення фізичної особи померлою без розгляду, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, так як зі змісту заяви вбачається спір про право заявника на спадщину.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

За обставинами даної справи ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про оголошення померлим свого рідного брата ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як було вище зазначено, заявник свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, є її рідним братом. Він проживав разом з батьками ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6. який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 23.03.2014 року ОСОБА_4 пішов з дому та пропав З приводу зникнення та розшуку ОСОБА_4 була подана заява до Національної поліції, однак результатів не має. (а.с. 2-3). На підтвердження своїх вимог заявник надала до суду, серед іншого, копію паспорту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., копію свідоцтва про народження, лист КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», яким було повідомлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., за період до 30.09.2017 року у м. Одесі та районах Одеської області за журналами обліку ООБСМЕ за прізвищем не значиться, копії довідок про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 2» та КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 3» не звертався та на стаціонарному лікуванні не знаходився, копія довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 2, відповідно до якої у вказаної медичної установи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., за архівними даними та приймальним відділенням не значиться, копія листа КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» від 06.10.2017 року, відповідно до кого вони повідомили, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., в період з 01.01.2017 року на стаціонарному лікуванні в міській клінічній інфекційній лікарні не знаходився, та інші (а.с. 10,11, 25, 26, 27, 28, 29). Також заявник надала до суду довідку № 40/1-2037 від 26.03.2018 року, відповідно до якої станом на 26.03.2018 року в слідчому відділі Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області відкрито кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР № 0000162 від 04.04.2014 року за фактом розшуку безвісти зниклого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с. Збаржівка, Погребищінського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 який зник безвісти 27.02.2014 року. В ході проведення слідчих-розшукових дій місцезнаходження безвісти зниклого ОСОБА_4 станом на день видання довідки невідоме (а.с. 31). Окрім того, в матеріалах справи міститься лист від 15.05.2018 року № 5/8/186 заступника начальника оперативно-розшукового відділу «Тарутине» оперативно-розшукового управління Південного регіонального управління, яким встановлено, що громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., згідно центральної бази даних «Ризик» Державної прикордонної служби України, державний кордон України не перетинав, до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості відсутні (а.с. 40).

В процесі розгляду справи суд першої інстанції з метою встановлення дійсних обставин справи направляв відповідні запити до державних органів. Так, відповідно до листа Березинської селищної ради гр. ОСОБА_4 має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована в АДРЕСА_2 В будинку АДРЕСА_3 значиться зареєстрованим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 один (а.с. 63).

01.08.2018 року суд першої інстанції постановив ухвалу, якою залишив без розгляду заяву ОСОБА_2 про оголошення ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим, посилаючись при цьому на те, що, як було вище зазначено, зі змісту вбачається спір про право заявника на спадщину (а.с. 70-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п. 5 роз'яснив, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний провести підготовчі дії, передбачені ст. 143 ЦПК (попередня редакція), зокрема, з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

В контексті зазначених норм цивільного процесуального законодавства суд приходить до висновку, що факт оголошення фізичної особи померлою може бути розглянутий виключно в порядку окремого провадження, оскільки сам по собі факт смерті особи становить собою факт об'єктивної дійсності, встановлення якого відбувається за умови його підтвердження належними доказами. При цьому, необхідно враховувати, що факт смерті особи являє собою юридичний факт, який, сам по собі не може бути спірним, оскільки у разі його недоведеності суд відмовляє у його встановленні, проте може породжувати виникнення спадкових відносин, в межах яких дійсно може виникати спір, вирішення якого здійснюється в судовому порядку. Відповідно, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково застосував норми процесуального права та прийшов до помилкового висновку щодо залишення заяви без розгляду. Крім того, суд звертає увагу на те, що, як було вище зазначено, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції судом був встановлений факт наявності у гр. ОСОБА_4 доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 63), яку, однак, в порушення вимог процесуального законодавства, судом першої інстанції не було залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а судом першої інстанції були помилково застосовані норми процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України задовольняє частково апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

13.12.2018 року м. Одеса