Єдиний унікальний номер: 378/1300/18
Провадження № 2/378/362/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ясенівської сільської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, з посиланням на те, що житловий будинок АДРЕСА_1, 1953 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, головою якого була його прабаба ОСОБА_3, після смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщина не відкривалася, оскільки в дворі залишилися інші члени колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору, у ньому проживала його баба ОСОБА_4, яка набула права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору. Його батьки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через нетривале проживання в дворі не набули права на частку в майні при його припиненні. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_5 Рішенням виконкому Ясенівської сільської ради від 6 серпня 2008 року № 42 „Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних осіб" визнано право власності на даний житловий будинок за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, спадщину після смерті якої прийняв він, спадкоємець за заповітом, посвідченим 8 жовтня 2009 року секретарем Ясенівської сільської ради Багалій Л.М., за реєстром № 34, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Ясенівської сільської ради.

11 лютого 2016 року рішенням 5 сесії сьомого скликання № 34 Ясенівської сільської ради вулиця „АДРЕСА_3" перейменована на „АДРЕСА_4". На його заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла відмову через відсутність правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 баби ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок.

Позивач та його представник в підготовче засідання не прибули, направили до суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі (а.с. 45).

Представник відповідача Ясенівської сільської ради в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 51).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1, 1953 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого, у ньому проживала ОСОБА_4, яка набула права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору (а.с. 15-18). Батьки позивача, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, через нетривале проживання в дворі не набули права на частку в майні при його припиненні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 27 зв.).

До спадкового майна померлої належить житловий будинок АДРЕСА_2, право власності на який рішенням виконкому Ясенівської сільської ради від 6 серпня 2008 року № 42 „Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних осіб" визнано за ОСОБА_4 (а.с. 13). Проте, реєстрація права власності на який згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 14) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 46).

11 лютого 2016 року п'ята сесія 7 скликання Ясенівської сільської ради прийняла рішення № 34 „Про перейменування вулиць села Ясенівка", яким вул. АДРЕСА_3 була перейменована на вул. АДРЕСА_4 (а.с. 17).

Відповідно до копії технічного паспорту (а.с. 19-21), довідки виконкому Ясенівської сільської ради від 17 травня 2018 року (а.с. 9) вказаний житловий будинок загальною площею 58,8 кв. метри, житловою площею 35,3 кв. метри, вартістю 144882 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб із шийкою „В/пг", прибудова „а", сарай „Б-1", гараж „В-1", гараж „Г-1", ганок „а1", колодязь питний № 1.

З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 27-33) встановлено, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся позивач, спадкоємець за заповітом, посвідченим 8 жовтня 2009 року секретарем Ясенівської сільської ради за реєстром № 34, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає (а.с. 11). 7 грудня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 26).

Ясенівська сільська рада листом № 174 від 17 травня 2018 року у відповідь на звернення позивача повідомила, що видача свідоцтв про право власності на ім'я померлих не передбачена (а.с. 10).

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, тому позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 останньої на даний житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки Ясенівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1218, 1223 ч. 1, 1269, 1270, ЦК України, ст. 2, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст. ст. 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_2 Ставищенського району Київської області, загальною площею 58,8 кв. метри, житловою площею 35,3 кв. метри, вартістю 144882 (сто сорок чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход