Провадження № 2/161/3266/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки.

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 13007 грн. 10 коп.

Просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в розмірі 13007 грн. 10 коп., а також понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н про надання кредиту на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення кредиту, встановлені строком дії картки.

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 13007 грн. 10 коп. (а.с. 5-6).

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 3 статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, аналізуючи наведені норми ЦК України, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме розмір неповернутої суми тіла кредиту, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України до 500 грн.

Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1055, 1054 ЦК України, умови Кредитного договору, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.03.2010 року в розмірі 9892 (девять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.12.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська