Номер провадження: 22-ц/785/6341/18
Номер справи місцевого суду: 509/4278/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання, -

встановив:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, про відшкодування витрат за період навчання.

10 квітня 2018 року ОСОБА_2 надав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження по справі за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, про відшкодування витрат за період навчання, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки згідно договору про підготовку фахівця від 17 серпня 2010 року укладеного між Одеським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_2 виникли відносини публічно-правового характеру, які повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2018 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Одеський державний університет внутрішніх справ в особі свого представника звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що спір у справі, яка розглядається, випливає з договірних правовідносин, а договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюється Цивільним кодексом України.

У судове засідання у суді апеляційної інстанції, призначене на 27.11.2018 року, сторони у справі не з'явились, належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, про що свідчать рекомендаційне повідомлення про вручення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував на лікарняному з 03 по 07 грудня 2018 року, що підтверджується відповідним листком непрацездатності; суддя-учасник колегії Черевко П.М. перебував на лікарняному з 11 по 17 червня 2018 року, що підтверджується відповідним листком непрацездатності, а тому повне судове рішення виготовлене 18.12.2018 року, про що зазначено у вступній частині постанови апеляційного суду Одеської області.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на наступні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи те, що позивач ставить питання про відшкодування витрат за період навчання, згідно договору про підготовку фахівця від 17 серпня 2010 року, на підставі якого ОСОБА_2 був зарахований курсантом, спір є публічно-правовим і така вимога повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Однак судова колегія погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Визначення публічно-правового спору міститься у статті 4 КАС України, відповідно до якого публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між Одеським державним університетом внутрішніх справ, який за своєю правовою природою не є суб'єктом владних повноважень, не виконує публічно-владні управлінські функції, та фізичною особою ОСОБА_2 з приводу відшкодування витрат за період навчання.

Таким чином, вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Вказані вище обставини суд першої інстанції належним чином не з'ясував, а тому судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2018 року не може вважатися законною та обґрунтованою, є такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 18.12.2018 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко