21.12.2018 227/3698/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 грудня 2018 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року станом на 31 травня 2018 року в загальному розмірі 94006,92 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова 12572,54 грн.; заборгованість по кредиту прострочена 68779,94 грн.; заборгованість по процентах на суму поточної заборгованості 11863,48 грн.; заборгованість по процентах на суму простроченої заборгованості 790,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 26 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 440/11/2013/0317, відповідно до якого банк надав позичальнику на придбання автомобіля марки BYD моделі F-3, 2013 року випуску, для використання в особистих та сімейних цілях, кредит у сумі 88 191 грн. на строк з 26 листопада 2013 року по 25 листопада 2018 року зі сплатою 16,7 % річних, а на прострочену заборгованість у розмірі 21,7% річних. ОСОБА_3 надано позичальнику банком, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «Тоніка», відкритий в ПАТ «ОСОБА_3 Банк». В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2203/157-А/1 від 26 листопада 2013 року, в якому ОСОБА_2 поручилася перед кредитором за виконання позичальником зобовязань. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідачі свої зобовязання за кредитним договором та договором поруки не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 травня 2018 року становить 94006,92 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутністю представника банку, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідачів та з повідомленням причин неявки до суду не зверталися, відзиву на позовну заяву до суду не надавали.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 26 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 440/11/2013/0317, відповідно до п.п. 1.1.-1.4. якого банк надав позичальнику кредит у сумі 88191 грн. на придбання автомобіля BYD моделі F3, 2013 року випуску, для використання його в особистих та сімейних цілях, зі сплатою 16,7 % річних та на прострочену заборгованість 21,7% та комісією за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми кредиту, зі строком повернення кредиту не пізніше 25 листопада 2018 року. (а.с.7)

ОСОБА_3 було надано з 26 листопада 2013 року по 25 листопада 2018 року (п.1.3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, повернення кредиту повинно було здійснюватися з 1 по 10 число кожного місяця шляхом сплати платежів у розмірі 2207 грн.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банком одночасно з кредитним договором 26 листопада 2013 року було укладено Договір застави № 2203/157-А, на підставі якого Банком прийнято в заставу автомобіль BYD моделі F3, 2013 року випуску. (п.2.1.)

Відповідно до п. 4.3.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та в порядку згідно до цього Договору. (а.с.10)

Банк має право вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобовязань по цьому Договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій у випадках: невиконання позичальником будь-яких своїх зобовязань по цьому Договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобовязань (з простроченням їх виконання більше, ніж на один банківський день), що випливають з цього Договору; невиконання позичальником (заставодавцем) своїх зобовязань по укладеним договорам забезпечення. (п. 4.2.3.)

Судом також встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року, та відповідно до п. 2.3. цього Договору було укладено 26 листопада 2013 року Договір поруки № 2203/157-А/1 з ОСОБА_2, за яким поручитель взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями ОСОБА_1, що випливають із Кредитного договору № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року, укладеного між кредитодавцем та ОСОБА_1 (а.с. 19)

Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору (п. 1.2. Договору поруки). Порукою за цим Договором також забезпечується виконання позичальником зобовязань по кредиту у разі вимоги кредитора про дострокове виконання зобовязань по кредитному договору, на умовах та з підстав, передбачених у кредитному договорі.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 травня 2018 року заборгованість за Кредитним договором № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року становить 94006,92 грн. та складається з наступного: 12572,54 грн. заборгованість по тілу кредиту поточна; 68779,94 грн. заборгованість по тілу кредиту - прострочена; заборгованість по процентах на суму поточної заборгованості 11863,48 грн.; заборгованість по процентах на суму простроченої заборгованості 790,96 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав. (а.с.6)

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повергнення позики.

Відповідно до п. 3.10. Кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.11.цього Договору, відповідно до якого, при розрахунку процентів застосовується метод «30/360», коли для розрахунку береться умовна кількість днів у місяці 30 днів, та в році 360 днів. (а.с.8)

Звертаючись до суду з вказаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов'язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути в його користь з відповідача заборгованість по відсоткам на суму поточної заборгованості 11863,48 грн., заборгованість по процентах на суму простроченої заборгованості 790,96 грн., що загалом становить 12654,44 грн., та відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6) відсотки розраховані за період 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з вищенаведеним, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, погоджується з наданим позивачем розрахунком відсотків на суму заборгованості по кредиту та приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 546 ЦК України закріплено, що зобовязання може забезпечуватися порукою.

Нормами ст.ст. 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналізуючи наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачами умов Кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за договором № № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року в сумі 94006,92 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту строкової 12572,54 грн.; заборгованості по кредиту простроченої 68779,94 грн.; заборгованості по процентах на суму поточної заборгованості 11863,48 грн.; заборгованості по процентах на суму простроченої заборгованості 790,96 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі, зокрема 1762,00 грн. судового збору, сплата якого підтверджується доданим до матеріалів справи платіжними дорученнями.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 610, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1), згідно з договором поруки № 2203/157-А/1 від 26 листопада 2013 року в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (, адреса місцезнаходження: 84122 Донецька область м. Словянськ, вул. Шевченка, буд. 11) заборгованість за Кредитним договором № 440/11/2013/0317 від 26 листопада 2013 року в розмірі 94006,92 грн. (девяноста чотирьох тисяч шести гривень 92 копійок), яка складається з: заборгованості по кредиту строкової 12572,54 грн.; заборгованості по кредиту простроченої 68779,94 грн.; заборгованості по процентах на суму поточної заборгованості 11863,48 грн.; заборгованості по процентах на суму простроченої заборгованості 790,96 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору по 881 грн. (вісімсот вісімдесят одній гривні) з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

21.12.2018