Справа № 362/336/18
Провадження № 2/362/997/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретарів: Шаблій Т.С., Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

В січні 2018 р. позивач звернулася до суду позовом, в якому просить виділити у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за нею право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Фестивальна,28 , як на окреме домоволодіння, що складається з наступних приміщень: коридор ( 2-2) площею 5,8 кв.м., житлової кімнати (2-3) площею 13,9 кв.м., санвузол (2-4) площею 2,2 кв.м. та господарських будівель: сарай Г, погріб Г.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що відповідач є її рідним братом. Рішенням Васильківського міського народного суду Київської області від 01.11.1982 р. визнано право власності на 2/5 частини спірного будинку за їх батьком - ОСОБА_3 та на 3/5 часин будинку за матірю - ОСОБА_4.

На даний час їй, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.1998 р., належить 2/5 частини будинку, яку вона фактично використовує з 1998 р. після смерті батька ОСОБА_3, а відповідачу, на підставі договору дарування від 17.11.1989 р., належить 3/5 частини будинку, яку він фактично використовує з 2014 р. після смерті матері ОСОБА_4 Частини будинку, що використовуються сторонами, мають окремі входи та виходи, а тому технічного поділу та переобладнання не потребують; обладнані індивідуальними мережами електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення.

В 2017 р. вона звернулась до Васильківської міської ради з заявою про передачу у приватну власність земельну ділянку для обслуговування частини будинку та господарських будівель, що нею використовуються. Листом від 27.01.2017 р. її повідомлено, що вирішити питання про приватизацію земельної ділянки неможливо, оскільки будинок знаходиться у спільній частковій власності та не поділений в натурі. Заявою від 03.05.2017 р. вона просила відповідача укласти договір про виділ у натурі частки з спільного майна, однак згоди на це останній не дав, вже довгий час постійно проживає в Канаді, свою частину будинку здає в оренду, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2018 р. було відрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не зявилася, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та провести розподіл житлового будинку згідно позовних вимог, однак без врахування самочинного будівництва, а саме: кухні (2-1) площею 12,0 кв.м. При цьому, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2290,29 грн., тобто половину від фактично понесених витрат.

Від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити без врахування самовільної добудови кухні (2-1) площею 12,0 кв.м. При цьому, представник погоджується на сплату половини судових витрат.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.1998 року є власницею 2/5 часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в м. Василькові Київської області по вул. Фестивальній, 28 ( а.с.10).

3/5 частини житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, що знаходиться в м. Василькові Київської області по вул. Фестивальній, 28 на підставі договору дарування від 17.11.1989 р., належить ОСОБА_2 ( а.с.11).

Згідно технічного паспорту на спірний житловий будинок встановлено, що останній має загальну площу 77,7 кв.м, з яких житлова становить 29,4 кв.м та допоміжна 48,3 кв.м.(а.с.22-24).

В силу вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Умовами ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

23.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Васильківської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул.. Фестивальній,28 в м. Василькові Київської області.

У відповідь отримала повідомлення № 74-П від 27.01.2017 р. про неможливість вирішення питання приватизації земельної ділянки, оскільки будинок знаходиться у спільній частковій власності та не поділений в натурі (а.с.29).

В звязку з цим, 03.05.2017 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про підписання договору про виділ в натурі часток спірного будинку, якими вони фактично користуються (а.с.30).

Факт отримання вищевказаної заяви підтверджується копією поштового повідомлення (а.с.30, зворот).

Однак, згоди на укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна позивач від відповідача не отримала.

Крім того, на замовлення позивача, 08.02.2018 р. було ТОВ «РЕЦ «АЛТАНА» було проведено висновок експерта № 03-06/02/18-ТЕ щодо можливості поділу житлового будинку в натурі (а.с.71-77), зі місту якого визначено єдиний наявний варіант поділу житлового будинку та господарських будівель та споруд , а саме на 2 самостійні обєкти нерухомого майна:

-1-й обєкт являє собою частину будинку з окремим входом та включає приміщення веранда (1-1) площею 8,2 м кв., коридор (1-2) площею 10,8 м кв., житлова (1-3) площею 8,8 м кв., житлова (1-4) площею 6,7 м кв., ванна кімната (1-5) площею 1,4 м кв., кухня (1-6) площею 7,9 м.кв. Загальна площа 43,8 кв.м та сарай літ. «Б» площею 14,3 м кв., погріб під літ. «Б» площею 8,4 м кв., убиральня літ. «Ж» площею 1,2 м кв, хвіртка «№3», огорожа «№4», яма вигрібна «№6», вимощення «№7».

-2-й обєкт являє собою частину будинку з окремим входом та включає приміщення кухня (2-1) площею 12,0 м кв, коридор (2-2) площею 5,8 м кв., житлова (2-3) площею 13,9 м кв, санвузол (2-4) площею 2,2 м кв. Загальна площа 33,9 м кв. та сарай літ. «Г» площею 7,8 погріб під «Г» площею 7,8 м кв., огорожа «№1», ворота «№2», яма вигрібна «№5».

Таким чином, кожен із новоутворених обєктів нерухомого мана має ознаки окремого домоволодіння, а саме наявність житлової кімнати, коридору, кухні та санвузлі.

Зі змісту ст. 364 ЦК України виходить, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (п. 6), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Верховний Суд України у постанові від 03.04.2013 р. висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Враховуючи, що будинок технічного поділу та переобладнання не потребує, сторони дійшли згоди щодо варіанту розподілу будинку, запропонованого позивачем, без врахування самочинного будівництва (кухня (2-1) площею 12,0 кв.м) суд вважає, що розподіл будинку необхідно провести наступним чином:

- виділити ОСОБА_1 в натурі, в окреме домоволодіння частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Васильків, Київської області, вул. Фестивальна, 28, що складається з приміщень: коридор (2-2) площею 5,8 кв.м, житлової кімнати (2-3-) площею 13,9 кв.м, санвузол (2-4) площею 2,2 кв.м та господарські будівлі сарай Г, погріб Г.

- іншу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Васильків, Київської області, вул. Фестивальна, 28, - залишити відповідачу.

Крім того, в силу вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 2290,24 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 317, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 293, 294, 306-309, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Васильків, Київської області, вул. Фестивальна, 28.

Виділити в натурі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) в окреме домоволодіння частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Васильків, Київської області, вул. Фестивальна, 28, що складається з приміщень: коридор (2-2) площею 5,8 кв.м, житлової кімнати (2-3-) площею 13,9 кв.м, санвузол (2-4) площею 2,2 кв.м та господарські будівлі сарай Г, погріб Г.

Іншу частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Васильків, Київської області, вул. Фестивальна, 28, - залишити відповідачу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2290 ( дві тисячі двісті девяносто) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2018 р.

Суддя Кравченко Л.М.