Справа №751/7225/18
Провадження №2/751/1643/18
18 грудня 2018 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.
секретаря судового засідання Михайлової І.О.
учасники справи:
позивач, представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2. Позов вмотивовано тим, що вона є єдиним власником квартири. Відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі, у родинних відносинах з нею не перебуває та не проживає у вказаній квартирі з 2010 року. Відповідач не бажає знятися з реєстрації у позасудовому порядку. Їй доводиться сплачувати за відповідача комунальні послуги. Крім того вона має оформити субсидію на житло, однак їй в цьому відмовляють. Посилаючись на ст. 405 ЦК України просить задовольнити її позов.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, не заперечували щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. Рекомендований лист на ім'я повернувся на адресу суду не врученим з довідкою «інші причини невручення». Відповідно до телефонограми від 18.12.2018 відповідач про слухання справи обізнаний, однак наміру з'являтись в судове засідання немає.
В порядку ч.1 ст.281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Вислухавши доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.04.2010 (а.с. 6).
За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивач, як власник житла, ставить питання про захист своїх прав та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1.
За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується.
Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Позивач доводить, що відповідач був прописаний у її квартирі не як член її сім'ї, не проживає за місцем реєстрації з 2010 року та не сплачує комунальні послуги за утримання будинком.
Відповідно до акту, складеного в присутності майстру КП «Новозаводське» від 11.10.2018 відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, але не проживає з 2010 по теперішній час (а.с. 8).
Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але не є членами його сім'ї.
На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач не є членом сім'ї позивача, за місцем реєстрації у квартирі за адресою АДРЕСА_1, яка на праві власності належить позивачу, не проживає з 2010 року, така реєстрація є порушенням прав позивача, яка позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд дійшов висновку про відновлення порушених прав позивача шляхом задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий - суддя І. В. Цибенко