КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/2833/18 Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5074/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про тлумачення заповіту.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про тлумачення заповіту.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про тлумачення заповіту залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було повно та належно встановлено всі обставини неявки позивача та його представника у судове засідання, що і призвело до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року постановлена з додержанням норм процесуального права, жодних правових підстав для її скасування не існує.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач та його представник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції, виходив із того, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду позивач повторно не з'явився в судові засідання та від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системною та логічному зв'язку із положеннями частини 5 статті 223 ЦПК України, згідно з якою суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що при вирішені питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи, правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, так і факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, колегією судді встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про тлумачення заповіту перебуває у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва з березня 2018 року.

Справа за пред'явленим позовом ОСОБА_4 призначалась до розгляду неодноразово.

Із встановлених обставин у справі вбачається, що підставою для залишення судом першої інстанції заяви ОСОБА_4 без розгляду стали неявки позивача в судове засідання на 16 липня 2018 року, 24 вересня 2018 року та 05 листопада 2018 року, з яких повторними датами є 24 вересня 2018 року та 05 листопада 2018 року.

Так, про явку на 24 вересня 2018 року позивач та його представники: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 сповіщались судом шляхом направлення повідомлення на адреси, зазначені у позовній заяві та у довіреності від 21 грудня 2017 року на ведення справи в суді (а.с. 4-6, 19, 94, 95).

Доказів вручення судового повідомлення позивачу матеріали справи не містять.

Повідомлення, адресоване представнику позивача ОСОБА_8, ОСОБА_11, вручено під розписки завчасно (а.с. 98, 99, 100).

На вказану дату позивач та його представники в судове засідання не з?явилися. До дня судового засідання представник позивача ОСОБА_8 повідомив суд про те, що станом на 21 вересня 2018 року він та інші представники позивача ОСОБА_4, включені до довіреності від 21 грудня 2017 року, відповідно до розпорядження довірителя ОСОБА_4 не здійснюють представництво його інтересів при розгляді справи у Дніпровському районному суді міста Києва (а.с. 110).

Зміст поданої заяви ОСОБА_8 узгоджується з іншим клопотанням, поданим ОСОБА_3, як представником позивача, згідно укладеного договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року (а.с.105). У поданому клопотанні представник позивача ОСОБА_3 просив суд відкласти розгляд справи, що відбудеться 24 вересня 2018 року.

Протокольною ухвалою від 24 вересня 2018 року суд першої інстанції вирішив питання про відкладення розгляду справи до 05 листопада 2018 року 11-30 год. для виклику позивача, з попередженням його про те, що неявка сторони позивача в судове засідання 24 вересня 2018 року визнається без поважних причин (а.с. 14).

На наступну дату судового розгляду (05 листопада 2018 року) позивач та його представник ОСОБА_3 сповіщались шляхом направлення повідомленням поштовим зв'язком (а.с.113, 114).

Статтями 128, 130 ЦПК України регламентований порядок направлення та вручення судових повісток.

Так, частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси - частина 8 статті 128, частина 1 статті 130 ЦПК України.

Доказів вручення поштового відправлення (судової повістки - повідомлення) позивачу та його представнику ОСОБА_3 для участі у розгляді справи 05 листопада 2018 року у відповідності до вимог статей 128, 130 ЦПК України матеріали справи не містять. Також судом першої інстанції не вжито належних заходів щодо вручення представникові позивача ОСОБА_3 судової повістки під розписку при ознайомленні з матеріалами справи в приміщенні суду 25 жовтня 2018 року (а.с. 116).

Наведене свідчить про те, що ні позивач, ні його представник належним чином не були повідомлені про дату розгляду справи на 05 листопада 2018 року.

За змістом вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, повідомленого належним чином, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлені колегією суддів обставини у справі свідчать про те, що на повторне (друге поспіль) судове засідання позивач та його представник не були належним чином повідомленні, а тому відсутня визначальна умова для залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду на підставі пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: