693/817/17
2/693/44/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,.

за участю секретаря судового засідання - Середюк О.А., представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до фермерського господарства «Надія» про визнання недійсними договорів оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ФГ «Надія» про визнання недійсними договорів оренди землі, посилаючись на наступні обставини.

На підставі державних актів серії ЯЛ №406988 від 24.12.2010р. та серії 111- ЧР №051427 від 15.05.2005р. позивач ОСОБА_4 є власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 3,5342 га та 2,7177 га, які знаходяться в адміністративних межах Марійківської сільської ради Жашківського району Черкаської області, кадастрові номери :02:001:0072 та :02:001:0325.

Навесні 2016 року до позивача звернувся голова ФГ «Надія» ОСОБА_5 з пропозицією надати в оренду згаданого господарства належні йому земельні ділянки. У відповідь на дану пропозицію позивач погодився передати в оренду на тривалий строк земельні ділянкиФГ «Надія» з умовою, що він виплатить йому орендну плату наперед за декілька років і вони укладуть договори оренди земельних ділянок на 49 років, оскільки він не має фінансової та фізичної можливості займатись сільським господарством самостійно. На пропозицію відповідача позивач ОСОБА_4 погодився. На протязі весни та літа 2016 року ОСОБА_4 неодноразово звертався до відповідача з проханням укласти договори та передати йому грошові кошти. Проте відповідач ухилявся виконувати їхню попередню домовленість, договори не укладав і гроші позивачу не давав.

Вважаючи, що відповідач не бажає укладати договір на 49 років оренди земельних ділянок, позивач вирішив шукати іншого орендаря. За деякий час позивач знайшов орендаря, який погодився на його умови і 25 листопада 2016 року вони уклали договори встановлення емфітевзису. При реєстрації даних договорів було встановлено, що існують два інших договори оренди землі від 15 березня 2016 року, укладених між позивачем та ФГ «Надія», державна реєстрація яких здійснена 28 липня 2016 року, на підставі яких нібито позивачем передано в оренду відповідачу на строк 7 років належні йому земельні ділянки. Копії цих договорів позивачу ОСОБА_4 надала приватний нотаріус ОСОБА_6.

Вивчивши зміст копій згаданих договорів оренди земельних ділянок, позивач звернув увагу, що у графах «підпис орендодавця» підпис здійснений не ним. Він особисто ніколи не укладав та не підписував з відповідачем жодних документів про передачу в оренду земельних ділянок, як ніколи і не домовлявся з відповідачем про передачу у користування земельної ділянки на строк 7 років. Також позивач нікого і ніколи не уповноважував на підписання від його імені договорів оренди землі.

12 вересня 2017 року позивач направив цінний лист ОСОБА_5 з проханням пояснити, на підставі яких договорів ФГ «Надія» орендує його земельні ділянки та направити оригінали цих договорів на його адресу, проте відповіді від ОСОБА_5 позивач ОСОБА_4 не отримав.

Оскільки договори оренди землі було укладено та зареєстровано від імені позивача ОСОБА_4 поза його волею невідомою особою, позивач позбавлений можливості реалізувати свої повноваження власника земельної ділянки щодо розпорядження нею на власний розсуд (ст.41 Конституції України і ст.319 Цивільного кодексу України).

Таким чином, на думку позивача наведене свідчить про недійсність договорів оренди землі від 15.03.2016р., а тому він звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсними укладені невстановленою особою від його імені договори від 15.03.2016р. оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 3,5342 га, кадастровий номер :02:001:0325, та площею 2,7177 га, кадастровий номер :02:001:0072, які знаходиться в адміністративних межах Марійківської сільської ради Жашківського району Черкаської області та зареєстровані приватним нотаріусом ОСОБА_6 28.07.2016 року.

26 грудня 2016 року представник ФГ «Надія» ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що факти, викладені у позовній заяві та твердження представника позивача не відповідають фактичним обставинам. У 2016 році між ФГ «Надія» та позивачем ОСОБА_4 відбулися переговори з приводу поновлення договорів оренди земельних ділянок, а також з приводу укладення договорів емфітевзису, про що останній отримав письмову розписку. В результаті переговорів між ними було укладено спірні договори, на підставі яких позивач у подальшому отримував орендну плату, а відповідач ФГ «Надія» сплачував до бюджету податки та збори та на прохання ОСОБА_4 надавав довідку про отриману орендну плату для оформлення субсидії (а.с.76-79, 85-87).

У судове засідання позивач ОСОБА_4не зявився.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі договору щодо надання юридичних послуг від 03.10.2017р., у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. У попередніх судових засіданнях представник позивача підтримував позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач не підписував договорів оренди землі з ФГ «Надія» і нікому не надавав довіреності на підписання вказаних документів від його імені.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 07.11.2017р.,у судове засідання не зявився. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Судом установлено, що ОСОБА_4 являється власником земельних ділянок розміром 3,5342 га кадастровий номер :02:001:0325, та розміром 2,7177 га, кадастровий номер :02:001:0072, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межах Марійківської сільської ради Жашківського району Черкаської області, на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №051427 від 10.02.2003р. та на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405988 від 24.12.2010р. (а.с.12-13).

Статтею 93, ч.4 ст.124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

12 березня 2005 року між ОСОБА_4 та ФГ «Надія» в особі ОСОБА_5було укладено договір оренди землі площею 3,53 га, зареєстрований 15 травня 2005 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №04, строком на 5 років до 01 січня 2010 року (а.с.81-84).

Навесні 2016 року до позивача ОСОБА_4 звернувся голова ФГ «Надія» ОСОБА_5 з пропозицією надати в оренду згаданого господарства належні позивачу земельні ділянки. У відповідь на дану пропозицію позивач погодився передати в оренду на тривалий строк земельні ділянкиФГ «Надія» з умовою, що він виплатить йому орендну плату наперед за декілька років і вони укладуть договори оренди земельних ділянок на 49 років, тобто позивач мав на увазі укладення договорів емфітевзису. На пропозицію відповідача позивач ОСОБА_4 погодився. Однак, на протязі весни та літа 2016 року відповідач не виконав домовленість між ним та ОСОБА_4 щодо укладення договорів емфітевзису, договори не уклав та не передав позивачу грошові кошти.

У звязку з цим позивач ОСОБА_4 знайшов іншого орендаря ОСОБА_7, який погодився на умови позивача і 25 листопада 2016 року вони уклали договори встановлення емфітевзису, які набирають чинності після закінчення (розірвання) договору оренди, укладеного 28.07.2016р. з ФГ «Надія», строком дії до 25.11.2116р., що підтверджується актуальною інформацією про державну реєстрацію іншого речового права з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.70-73).

Під час реєстрації вищевказаних договорів емфітевзису 25.11.2016р. позивачу ОСОБА_4 стало відомо, що існують два інших договори оренди землі, укладені між ним та ФГ «Надія» 15 березня 2016 року (а.с.5-8).

15 березня 2016 рокуміж ОСОБА_4 та ФГ «Надія» в особі ОСОБА_5був укладений договір оренди землі загальною площею 3,5342 га кадастровий номер :02:001:0325(а.с.7-8),та зареєстрований 28 липня 2016 року приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_8 за номером 15713496, строком на 7 років, який починається з 01.01.2016р. і закінчується 31.12.2022р. (а.с.72-73).

15 березня 2016 рокуміж ОСОБА_4 та ФГ «Надія» в особі ОСОБА_5був укладений договір оренди землі загальною площею 2,7177 га кадастровий номер :02:001:0072(а.с.5-6),та зареєстрований 28 липня 2016 року приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_8 за номером 15712961, строком на 7 років, який починається з 01.01.2016р. і закінчується 31.12.2022р. (а.с.70-71).

Позивач ОСОБА_4, заперечуючи факт підписання ним договорів оренди землі з ФГ «Надія» в особі ОСОБА_5, вході судового розгляду подав клопотанням про призначення у даній справі судово-почеркознавчої експертизи, яке ухвалою суду від 10.11.2017р. було задоволено та призначено у даній справі судово-почеркознавчу експертизу.

З висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №50/361-363/18-23 від 12.04.2018р. вбачається, що підписи у договорах б/н від 15.03.2016р. оренди земельних ділянок розміром 3,5342 га, кадастровий номер :02:001:0325, та розміром 2,7177,кадастровий номер :02:001:0072,виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

У відзиві представник відповідача стверджує, що між ФГ «Надія» та відповідачем було укладено спірні договори, оскільки останній на підставі цих договорів у подальшому отримував орендну плату.

Суд не погоджується з даним твердження, оскільки отримання орендної позивачем не може свідчити про обізнаність останнього про наявність спірних договорів, які він не укладав і не підписував, а тому є всі підстави вважати доведеною відсутність у позивача волевиявлення на укладання спірних договорів.

Відповідно до п.3 ч. ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Статтею 12 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі - частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною, що встановлено частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ч.1 ст.237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до положень ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи вищевикладені обставини, наявні докази у матеріалах справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_4 до фермерського господарства «Надія» про визнання недійсними договорів оренди землі, підлягає до задоволення.

Позивачем ОСОБА_4 при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №23 від 03.10.2018р.

З витягу з книги обліку доходів про оплату за надання юридичних послуг адвоката ОСОБА_1 від 24.10.2017р. вбачається, що позивачем ОСОБА_4 було сплачено адвокату ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000 грн.

За проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №50/361-363/18-23 від 12.04.2018р. позивачем ОСОБА_4 було сплачено 3575 грн. 00 коп.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовну заяву ОСОБА_4 задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача фермерського господарства «Надія».

На підставі викладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.93, ч.4 ст.124 Земельного кодексу України, п.3 ч.1 ст. 3, ст.ст.12, 15, 202-203, 215, ч.1 ст.237, ч.1 ст.626, ч.1 ст.638, ст.792 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,5,19, ч.1 ст.76, ст.77, ч.1 ст.81, ст.133, п.1 ч.2 ст.141, ч.2 ст.247, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст.263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до фермерського господарства «Надія» про визнання недійсними договорів оренди землі - задовольнити.

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 3,5342 га, кадастровий номер :02:001:0325, та площею 2,7177 га, кадастровий номер :02:001:0072, які розташовані в адміністративних межах Марійківської сільської ради Жашківського району Черкаської області, укладені 15 березня 2016 року між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Надія» і зареєстровані приватним нотаріусом ОСОБА_6 28 липня 2016 року.

Стягнути з фермерського господарства «Надія» на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 1280(одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з фермерського господарства «Надія» на користь ОСОБА_4 суму судових витрат: за правничу допомогу в розмірі 2000(пять тисяч) гривень 00 копійок та за проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №50/361-363/18-23 від 12.04.2018р. в розмірі 3575 (три тисячі пятсот сімдесят пять) гривень 00 копійок, всього 7575 (сім тисяч пятсот сімдесят пять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик