Справа № 138/2441/18
Провадження №:2/138/912/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Цибульського О.Є.,

за участю секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Могилів-Подільського міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, мотивований тим, що вона знайома з ОСОБА_2 з 1995 року і з того часу почали дружити. Вона приходила до частини будинку своєї матері ОСОБА_3, яка проживала АГероїв Крут), який вона успадкувала після її смерті і в 1999 році отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Саме в цей період часу ОСОБА_2 почала хворіти і потребувала як фізичної та матеріальної допомоги. Близьких родичів у неї не має і позивач із дружніх спонукань допомагала їй. На даний час змінився номер будинку із АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3.

В 2000 році погіршились відносини між позивачем та її чоловіком ОСОБА_5, він почав зловживати спиртними напоями, в сім'ї почались постійні сварки та бійки, а тому позивач разом з дітьми ночувала у сторонніх осіб. Про це дізналась ОСОБА_2 і передала позивачу ключі від належної їй частки будинку, щоб позивач при необхідності могла з дітьми переночувати. У ОСОБА_2 було своє житло по АДРЕСА_4. У 2001 році позивач припинила свої стосунки з чоловіком, забрала свої речі та речі дітей та перейшла на постійне проживання до 27/100 частин будинку АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_2 За дозвіл проживати у належній їй частині будинку позивач продовжувала надавати їй допомогу. В ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. Позивач проводила похорони ОСОБА_2, необхідні ритуальні обряди. В 2004 році позивач офіційно розірвала шлюб із своїм чоловіком. Також позивач провела капітальний ремонт даху, замінила вікна і двері. Провела зовнішній ремонт, обробляє та доглядає частину присадибної земельної ділянки.

Зважаючи на викладене, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 27/100 частин будинку АДРЕСА_5, які належать померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повній мірі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке:

як встановлено судом, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № І-230, належить 27/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель АДРЕСА_6

Згідно довідки № 1196 від 10.08.2018 виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_7 дійсно належить: - 27/100 зареєстровано за ОСОБА_2; - 16/25 частин зареєстровано за ОСОБА_6; - 9/100 зареєстровано за ОСОБА_5. Вартість 27/100 частин будинку станом на 16.07.2018 складає 103 211 грн. Житлова площа змінилась з 91,45 кв.м. на 88,72 кв.м. за рахунок переобладнання частини кімнати в коридор, що не є самочинним, згідно постанови КМУ від 07.06.2017 року за № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» (а.с.8).

Зі змісту позову слідує, що позивач з 2000 року почала доглядати за ОСОБА_2 Та з 2001 року почала жити в належній ОСОБА_2 частині будинку АДРЕСА_8

Згідно актового запису про смерть № 253 від ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.36). Відомості про спадкоємців ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні. Позивач зазначає, що вона здійснила поховання ОСОБА_2 та здійснила всі необхідні обряди.

Крім того, позивач розірвала шлюб з чоловіком ОСОБА_5, що підтверджується рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2004 (а.с.17).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України .

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України ). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України ).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України , право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).

Як зазначено у роз'ясненнях п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішення спорів, пов'язаних з набувальною давністю, слід враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно акту голови квартального комітету від 11.08.2018, ОСОБА_1 відкрито та безперервно користувалась 27/100 часткою будинку АДРЕСА_9, яка належала померлій ОСОБА_7, починаючи з 2001 року по теперішній час. Також позивач здійснювала капітальний ремонт будинку, обробляла присадибну земельну ділянку (а.с.15).

Крім того, згідно довідки голови квартального комітету від 11.08.2018, ОСОБА_1 з 2001 року по даний час проживає та користується 27/100 частиною житлового будинку АДРЕСА_10 здійснює ремонт, доглядає присадибну ділянку, яка належала ОСОБА_2 (а.с.16).

Таким чином, суд встановив, що позивач з 2001 року по теперішній час добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 27/100 частиною житлового будинку з відповідно частиною присадибної земельної ділянки будинку АДРЕСА_11 яка належала на праві власності ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. 76-80, 89, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 27/100 частин будинку АДРЕСА_5, які належать померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: