241/1969/18
2/241/515/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 року Першотравневий районний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.,

при секретарі: Орчелоті І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання довіреності недійсною,

Встановив:

10 жовтня 2018р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним вище позовом.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що вона є власницею земельної ділянки. 25 серпня 2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 посвідчено довіреність, номер в реєстрі нотаріальних дій 1866,якою вона начебто уповноважила ОСОБА_3 право управляти та розпоряджатися(продати,обміняти) належну їй на праві власності земельну ділянку.

На підставі довіреності від її імені було вчинено відчуження належної їй земельної ділянки.

Особа ОСОБА_3 їй невідома,будь-яких довіреностей на його імя, чи на імя інших осіб (з правом передоручення), щодо права розпоряджатися належною їй земельною ділянкою вона нікому і ніколи не видавала.

Оригіналу або ж копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК 321441,виданого 05.07.2012 року вона нікому не передавала і він зберігається у неї.

В смт.Мангуш Першотравневого району Донецької області вона ніколи не була,особа приватного нотаріуса ОСОБА_2 їй також невідома.

07.09.2018 року вона дізналась, що належна їй на праві власності земельна ділянка була продана особою - ОСОБА_3,угоду від її імені укладено на підставі спірної довіреності.

08.09.2018 року у відповідності до ст.249 ЦПК України вона звернулась до нотаріуса та скасувала довіреність.

Оригінали Державного Акту на право власності на земельну ділянку,витягу з Єдиного реєстру довіреностей знаходяться у неї. Оригінал довіреності від 25.08.2017 року номер в реєстрі нотаріальних дій 1866 знаходиться у приватного нотаріуса ОСОБА_2

У звязку з зверненням до суду нею були понесені витрати на подання заяви про забезпечення доказів,витрати на скасування довіреності у нотаріуса,витрати на копіювання документів,витрати на правничу допомогу,витрати на складання позовної заяви,а також нею можуть бути витрачені кошти на переїзд з міста Київ до суду, проживання у готелі та харчування,на поїздку,витрати на правничу допомогу.

Просить суд визнати недійсною довіреність від 25.08.2017 року,посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_2,якою вона - ОСОБА_1 начебто уповноважила ОСОБА_4 управляти та розпоряджатися(продати,обміняти) належну їй на праві власності земельну ділянку(Державний акт на право власності на земельну ділянку,серії ЯК 321440, виданого 05.07.2012 року,кадастровий номер :01:003:0552), номер в реєстрі нотаріальних дій 1866,з моменту її посвідчення та видачі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася,будучи належним чином сповіщеною про день, час і місце розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи в її відсутність,позов підтримує і просить його задовольнити.

Відповідач приватний нотаріус Мангушського районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи,надавши як заяву про розгляд справи в його відсутність,з позовом згоден так і письмові пояснення зазначивши,що 25.08.2017 року був вихідним днем, він знаходився на роботі. Не заперечує,що на підставі наданих фотокопій паспорту гр. ОСОБА_1 та державного акту на право власності на земельну ділянку ним був підготовлений проект довіреності,після чого довіреність була внесена до реєстру довіреностей,а бланк до реєстру бланків його секретарем. Однак,у звязку з неявкою осіб,що стосуються довіреності,він порвав всі документи і викинув у сміття,а щодо питання скасування довіреності в реєстрі довіреностей він просто випустив з виду,до того ж в окупованому Криму у нотаріусів все рівно немає доступу до вказаного реєстру. В реєстрі довіреностей вказана довіреність була скасована 10.09.2018 року заявою ОСОБА_1,а що стосується фотокопії довіреності,то вона є підробленою. 05.09.2018 року згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13671154 від 05.09.2018 року,право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_5.

Представник співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи,надавши заперечення проти позову,зазначивши,що управління не може бути співвідповідачем по цій справі,оскільки не має право на вчинення будь-яких нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини:

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку,серії ЯК № 321440( а.с.11), ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки 0,1975 га на підставі рішення Гурзуфської селищної ради 39 сесії 5 скликання від 30.10.2009 року № 33,заяви про розподіл земельної ділянки від 29.06.2012 року,реєстр № 1012,ВРО № 649958,яка розташована Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Ялтинська, в районі комбінату харчування,ділянка № 2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею,договорів оренди землі 03.07.2012 року,кадастровий номер :01:003:0552).

З фотокопії довіреності вбачається,що 25 серпня 2017 року приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 була посвідчена довіреність без права передоручення від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3,якою уповноважує останнього управляти та розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду,тощо) зазначену земельну ділянку, зареєстровану в реєстрі за №1866 (а.с.7).

Відповідно копії повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (а.с.10), довіреність,яка видана ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3 зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей, реєстраційний номер 45995937,дата посвідчення 25.08.2017 року,строк довіреності діє до 25.08.2020 року,№ витягу 37401815.

Відповідно копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей( а.с.9),дія довіреності припинена 10.09.2018 року,реєстраційний номер 45995937,№ витягу 37402508

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно положень ч.ч.1, 3 ст. 244 ЦК представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Таким чином довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 3 даної норми передбачає, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Частиною 5 статті 202 ЦК України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Отже, нотаріуси не є сторонами у договорі, а є уповноваженими особами, які здійснюються нотаріальну діяльність, тобто посвідчують права та факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, сторонами у позові про визнання довіреності (правочину) недійсними повинні бути сторони договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявила позовні вимоги лише до приватного нотаріуса ОСОБА_2, що посвідчував оспорювану довіреність.

На вказане також звернуто увагу у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», де у пункті 26 роз'яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка не посилалась на неправомірність дій нотаріуса, тому приватний нотаріус ОСОБА_2, який посвідчував довіреність, не є належним відповідачем по позову про визнання довіреності недійсною.

Позивачці наслідки пред'явлення позову до неналежного відповідача, відповідно до ст. 51 ЦПК України судом було вирішено.

Ухвалою суду від 20.12.2018 року залучено у справі співвідповідачем ГТУЮ у Донецькій області.

Однак суд вважає, що співвідповідач-Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області не може виступати в якості учасника судового процесу,оскільки відповідно до ст.ст.2-1,18 Закону України «Про нотаріат» на головні територіальні управління юстиції покладено керівництво державними нотаріальними конторами, контроль за організацією нотаріату в України, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів,дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства.

Оскільки заявлено вимогу про визнання недійсною довіреності,на імя якого була видана спірна довіреність,саме на ОСОБА_3, останній мав б відповідати за цим позовом, тому ні приватний нотаріус ОСОБА_2, що посвідчував довіреність, ні ГТУЮ у Донецькій області є неналежними відповідачами за цією вимогою.

Частиною 1 статті 13 ЦК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Оскільки позивачем не було заявлено позовних вимог до належного відповідача ОСОБА_3, він не приймав участі у розгляді даної справи, суд вважає, що позов, заявлений до приватного нотаріуса ОСОБА_2,Головного територіального управління Юстиції у Донецькій області про визнання довіреності недійсною задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що позов не підлягає задоволенню, то підстави щодо вирішення питання про стягнення витрат, повязані з розглядом справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4,7,12,13,263-265,268 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання довіреності недійсною, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 03.01.2019 року.

Суддя О.М. Апалькова