Справа № 461/4700/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1449/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року, постановлену в складі головуючої - судді Волоско І.Р., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В порядку забезпечення позову, 03 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить до винесення рішення по суті позовних вимог накласти арешт, в межах суми позовних вимог у розмірі 555 870 грн. 00 коп., на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідач добровільно повернути борг відмовляється, тому є велика ймовірність того, що отримавши позовну заяву буде вживати заходи до відчуження наявного у нього майна для невиконання рішення суду. Оскільки сума заборгованості є значною (21 000 доларів США) і тому, навіть у випадку позитивного рішення суду, його виконання може бути утрудненим. Станом на даний час позивачу стало відомо, що відповідач вживає заходи щодо продажу нерухомості (у друкованому виданні газети «Ваш магазин» від 02.08.2018 року на веб-стрінці газети наявне оголошення щодо термінового продажу квартири по вул. Староєврейській площею 53,7 м кв (загальна), 30,4 м кв (житлова). Характеристики квартири збігаються з характеристиками квартири відповідача. Таким чином, наявний ризик відчуження нерухомого майна відповідачем, який обізнаний з поданим до нього позовом, що має наслідком реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 03 серпня 2018 року про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року оскаржив представник позивача ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, а тому така підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 1954 року народження, пенсіонер, єдиним джерелом доходу якого є пенсія. Оскільки добровільно повернути борг відповідач відмовляється, тому є велика ймовірність того, що отримавши позовну заяву відповідачем будуть вжиті заходи до відчуження наявного у нього майна для невиконання рішення суду. Оскільки сума заборгованості є значною, в еквіваленті 21 000 США і тому, навіть у випадку позитивного рішення суду, його виконання може бути утрудненим. Апелянтом замовлено інформаційну довідку в приватного нотаріуса щодо наявності нерухомого майна у відповідача. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,7 м. кв., житловою площею - 30, 4 кв.м., яка складається з двох кімнат та двох кухонь. На момент подання заяви про забезпечення позову йому стало відомо, що відповідач вживає заходів щодо продажу нерухомості, оскільки в газеті « Ваш магазин» від 02 серпня 2018 року на веб - сторінці газети «Ваш магазин» наявне оголошення щодо термінового продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,7 м. кв., житловою площею - 30, 4 кв.м. Характеристики квартири збігаються з характеристиками квартири, яка є у власності відповідача. Вважає, доведеним наявний ризик відчуження нерухомого майна відповідачем, який обізнаний з поданим до нього позовом, що має наслідком реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Суд надав невірну оцінку поданим доказам, не використав наданих йому законом повноважень, не вжив наданих законом можливостей для гарантування виконання у майбутньому рішення суду.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву вжити заходів по забезпеченню позову.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 ЦПК України встановлено вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову, зокрема згідно п. 4 ч. 1 цієї статті заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_4 посилався на те, що відповідач має наміри продажу квартири (наявне оголошення щодо термінового продажу квартири).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у доданому до заяви витягу з газети «Ваш магазин» (а.с. 66) не міститься достатньо відомостей щодо продажу квартири та інформації про продавця, тобто, що саме відповідач розмістив дане оголошення про продаж та вживає заходи щодо продажу нерухомості.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 1954 року народження, пенсіонер, єдиним джерелом доходу якого є пенсія та існує велика ймовірність того, що отримавши позовну заяву відповідачем будуть вжиті заходи до відчуження наявного у нього майна для невиконання рішення суду, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки такі є лише припущенням та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що хоча між сторонами дійсно виник спір, однак будь-які докази про існування саме боргових зобов»язань у відповідача перед позивачем до матеріалів позовної заяви не додано. Відсутні також докази того, що квартира, на яку позивач просить накласти арешт, є предметом спору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обставин, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком утруднення чи неможливість виконання рішення суду та не вбачає необхідності у застосуванні таких заходів.

Відповідно до приписів ч. 1 п.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

А відтак, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 січня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.