Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6060/18
Р І Ш Е Н Н Я

17 грудня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 24 липня 2018 року звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із 2500 гривень до 750 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 21 грудня 2015 року розірвано. У шлюбі 24 вересня 2012 року народився син - ОСОБА_4.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року у справі №711/4619/17 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 3500 гривень щомісячно з відповідною індексацією, до повноліття дитини.

Однак після набрання вказаним рішення суду законної сили змінилися обставини, які істотно впливають на розмір аліментів і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі №711/743/18, розмір аліментів на утримання спільного сина сторін було змінено із 3500 грн. щомісячно до 2500грн. щомісячно.

Підставою для зміни розміру аліментів стали зміни сімейного стану позивача, а саме те, що 20 грудня 2017 року в нього народилась донька Емілія, яку він зобовязаний також утримувати як батько та дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною та не могла працювати.

В даний час підставою для звернення позивача з даним позовом, стала зміна фінансового стану позивача, а саме з початку 2018 року, підприємницька діяльність позивача перестала приносити йому очікуваний результат (значно змінився чистий прибуток, зросли витрати на обслуговування цієї діяльності, збільшилися витрати на заробітні плати найманим працівникам, збільшення витрат на оренду торгівельних площ, тощо). У звязку із цим, позивачем було припинено здійснення підприємницької діяльності, про що свідчить внесення відповідного запису про припинення підприємницької діяльності позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 квітня 2018 року за №4016510.

З 2 липня 2018 року він працевлаштований до ПП «Таклес» на посаду менеджера з продажу з посадовим окладом в розмірі 3723грн., що на даний час є джерелом його доходу.

Таким чином, з часу набрання рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року матеріальний стан позивача значно погіршився, що у свою чергу позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 2500грн., а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 7 серпня 2018 року позовна заява прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

12 грудня 2018 року через канцелярію суду представником відповідача надано суду клопотання про долучення до матеріалів справи фотокартки та фото видаткової накладної від 19 липня 2018 року.

Усною ухвалою суду внесеною в журнал судового засідання від 17 г8рудня 2018 року дане клопотання залишене без розгляду, оскільки воно подано поза межами строку визначеному Законом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, - ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_1 вже не є приватним підприємцем, в наслідок чого в нього суттєво змінився матеріальний стан, а тому він не може сплачувати аліменти в розмірі визначеному за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, оскільки він працевлаштований в ПП «Таклес» та має дохід в розмірі 3723грн., з яких повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2500грн. У звязку із цим, вважав, що аліменти в розмірі 750 гривень щомісячно є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку ОСОБА_4.

В судове засідання із розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином не зявився.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Додаткового зазначила, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про зміну його матеріального становища в гіршу сторону, а навпаки показали про отримання додаткового доходу та підтвердили те, що ОСОБА_7 на даний час не перебуває на утриманні позивача, оскільки є приватним підприємцем з 26 квітня 2018 року. Крім того зазначила, що з моменту розлучення вона постійно займається вихованням сина, здійснює оплату за його перебування у ДНЗ №34 «Дніпряночка», сплачує всі витрати на харчування, навчання та розвиток сина як в дитячому садочку, так і поза його межами. ОСОБА_5 відвідує додаткові платні гуртки, які на даний час сплачуються з суми аліментів. Оскільки позивачем не надано достатніх доказів про зміну його матеріального становища, а запропонований ним розмір аліментів на утримання сина є недостатнім для належного фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини просила відмовити в задоволенні позову.

У своєму відзиві на позов від 5 жовтня 2018 року ОСОБА_3 вважала позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Просила врахувати, що позивач одноосібно користується трьома автомобілями та пятикімнатною квартирою. Також зазначила, що хоч позивач припинив здійснювати свою підприємницьку діяльність 19 квітня 2018 року, проте, згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його дружина ОСОБА_7 26 квітня 2018 року зареєструвалася як приватний підприємець за №0042031, яка займається роздрібною торгівлею іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, тобто, тим самим родом діяльності, що до цього здійснював позивач. Таким чином, відповідач працевлаштований та отримує дохід в розмірі 3723грн., його дружина також займається підприємницькою діяльністю і вже не перебуває на його утриманні, то за таких обставин, можна зробити висновок, що матеріальний стан їх родини не погіршився. Крім того, визначений розмір аліментів на який позивач просить змінити стягнення, тобто в сумі 750 грн. щомісячно, є менше ніж сума прожиткового мінімуму на дитину встановленого законом, а тому просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_8 заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що запропонований позивачем розмір аліментів в сумі 750 гривень є меншим ніж розмір прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину. Дитина відвідує платні гуртки, дитячий садочок, за які щомісяця треба сплачувати кошти. У власності позивача перебуває три автомобілі та квартира, які він не дає можливості використовувати відповідачці. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, у цивільній справі №711/743/18 (а.с. 7-9) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що ОСОБА_1 не є інвалідом, є працездатним.

Підставою зміни розміру аліментів стала зміна сімейного стану позивача, а саме те, що 20 грудня 2017 року в нього народилась донька Емілія, яку він зобовязаний утримувати як батько та дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною та не могла працювати.

Частина 1 ст. 18 ЦПК України визначає, - що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_9 України, - і за її межами.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, зменшено розмір аліментів стягнутих за рішенням Апеляційного суду від 29 листопада 2017 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 3500грн щомісячно до 2500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набранням рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24 вересня 2030 року.

Згідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, - якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На даний час, підставою для звернення з позовом до суду, як зазначає позивач, стало те, щопісля ухвалення 13 квітня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, яке було залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року,змінився його матеріальний стан, як платника аліментів.

Судом встановлено, що 19 квітня 2018 року ОСОБА_1 припинив здійснювати підприємницьку діяльність, що підтверджено відповідним записом внесеним в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 17-18).

2 липня 2018 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до Приватного підприємства «ТАКЛЕС» на посаду менеджера з продажу з посадовим окладом 3723грн., що підтверджується відповідним наказом №10 від 27 червня 2018 року (а.с. 19). Крім того, зазначене також підтверджується відповідною довідкою від 18 липня 2018 року, наданою директором ПП «ТАКЛЕС» ОСОБА_10 (а.с. 20).

В той же час, судом встановлено, що 26 квітня 2018 року дружина позивача ОСОБА_7 була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа, що здійснює роздрібну торгівлю іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (а.с. 48-50).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що на даний час на утриманні позивача, окрім двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та Емілії, інших осіб не має.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин суд погоджується із тим, що матеріальний стан позивача змінився, проте слід зауважити, що сукупний доход його сімї залишився не змінним, а то і збільшився, оскільки дружина позивача ОСОБА_7 26 квітня 2018 року почала здійснювати підприємницьку діяльність, а відтак більше не перебуває на утриманні чоловіка і відповідно до ст. 141 СК України також зобовязана утримувати їх спільну неповнолітню доньку Емілію, що в свою чергу зменшує витрати позивача на цю дитину.

Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 2500 грн. щомісячно до 750 грн. щомісячно.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів до 750 гривень суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать нормам закону, а відтак такими, що не підлягають до задоволення.

Крім того, окремо слід зазначити, що суд не приймає доводів відповідачки ОСОБА_3 про неможливість зміни розміру аліментів у звязку із наявністю у власності позивача нерухомого майна та автомобілів, оскільки вказане відповідачкою майно було наявне у ОСОБА_1 і на час ухвалення рішення Апеляційним судом 29 листопада 2017 року, а отже було враховано при визначенні розміру аліментів. Доказів, того, що ОСОБА_1 придбав інше нерухоме майно або автомобілі після 29 листопада 2017 року відповідачем суду не надано.

Керуючись ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1), в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2) про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_9