Провадження № 4-с/761/316/2018
У Х В А Л А

12 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяна Олексіївна на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року заявник ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця та просила суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни в частині накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2; скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2; зобов'язати старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяну Олексіївну зняти арешт із банківського рахунку № НОМЕР_4, відкритого на користь ОСОБА_2; зобов'язати старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяну Олексіївну вжити заходів щодо примусового виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва за яким було видано виконавчий лист № 2-9545/10 від 24.01.2013 року шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_2, а саме земельні ділянки, площею 0,4999 га (НОМЕР_3) та площею 0,5000 га (НОМЕР_2, розташовані на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні Святошинського районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 44738122 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 1 746 301,78 грн., на підставі виконавчого листа №2-9545/10, виданого 24.01.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва. Відповідні грошові зобов'язання боржника перед кредитором (стягнення яких є предметом виконавчого провадження №44738122) виникли з кредитних відносин та фактично є заборгованістю ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 31/П/05/2008-840 від 20.02.2008 року. Крім того, відповідні кредитні зобов'язання є такими, що повністю забезпечені іпотекою нерухомого майна ОСОБА_2, а саме іпотекою двох земельних ділянок, площею 0,4999 га (НОМЕР_3) та площею 0,5000 га (НОМЕР_2, розташованих на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області. 20.09.2018 року за результатами ознайомлення із матеріалами ВП № 44738122, було виявлено, що старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяною Олексіївною було винесено постанову про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року ВП №44738122, резолютивною частиною постанови державний виконавець постановив накласти арешт на всі рахунки, відкриті ОСОБА_2. За повідомленням співробітників ПАТ «УкрСиббанк» відповідна Постанова прийнята до виконання - усі грошові кошти на відповідному рахунку Боржника (№ НОМЕР_4) обтяжені арештом. 20.09.2018 року ОСОБА_2 звернулася із зверненням до державного виконавця Телейчук Т.О., в якому зазначила, що банківський рахунок № НОМЕР_4, відкритий на користь ОСОБА_2 у ПАТ «УкрСиббанк» є зарплатним рахунком, на який зараховується заробітна плата від ТОВ «Сканія Україна». У зверненні ОСОБА_2 просила скасувати арешт грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2 у ПАТ «УкрСиббанк» згідно із договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) № НОМЕР_5 від 26.02.2014 року, скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Телейчук Т.О. про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року №44738122, а також звільнити заробітну плату (грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4) від незаконного обтяження. Однак, на сьогоднішній день державним виконавцем арешт із зарплатного рахунку знято не було, відповідь на звернення не надано. Вищенаведені дії державного виконавця, в частині обтяження заробітної плати ОСОБА_2 арештом, ненадання відповіді на звернення щодо врегулювання відповідної ситуації, а також порушення порядку та умов проведення виконавчого провадження вважає неправомірними.

Представник заявника у судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначивши, що державний виконавець не мав права виносити постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у зв'язку з чим, вважає дії державного виконавця протиправними.

У судове засідання заінтересовані особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2008 року між ВАТ АТ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №31/П/05/2008-840, в забезпечення виконання зобов'язань 20.02.2008 року було укладено договір, предметом іпотеки є земельні ділянки, площею 0,4999 га (НОМЕР_3) та площею 0,5000 га (НОМЕР_2, розташовані на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.

На виконанні Святошинського районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 44738122 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 1 746 301,78 грн., на підставі виконавчого листа №2-9545/10, виданого 24.01.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва.

Заявник зазначає, що відповідні грошові зобов'язання боржника перед кредитором (стягнення яких є предметом виконавчого провадження №44738122) виникли з кредитних відносин та фактично є заборгованістю ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 31/П/05/2008-840 від 20.02.2008 року, які повністю забезпечені іпотекою нерухомого майна ОСОБА_2, а саме іпотекою двох земельних ділянок, площею 0,4999 га (НОМЕР_3) та площею 0,5000 га (НОМЕР_2, розташовані на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області.

Старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяною Олексіївною було винесено постанову про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року ВП №44738122, резолютивною частиною постанови державний виконавець постановив накласти арешт на всі рахунки, відкриті ОСОБА_2.

За повідомленням співробітників ПАТ «УкрСиббанк» відповідна Постанова прийнята до виконання - усі грошові кошти на відповідному рахунку Боржника (№ НОМЕР_4) обтяжені арештом.

20.09.2018 року ОСОБА_2 звернулася із зверненням до державного виконавця Телейчук Т.О., в якому зазначила, що банківський рахунок № НОМЕР_4, відкритий на користь ОСОБА_2 у ПАТ «УкрСиббанк» є зарплатним рахунком, на який зараховується заробітна плата від ТОВ «Сканія Україна».

У зверненні ОСОБА_2 просила скасувати арешт грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2 у ПАТ «УкрСиббанк» згідно із договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) № НОМЕР_5 від 26.02.2014 року, скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Телейчук Т.О. про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року №44738122, а також звільнити заробітну плату (грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_4) від незаконного обтяження.

Заявник зазначає, що державним виконавцем арешт із зарплатного рахунку знято не було, відповідь на звернення не надано, вищенаведені дії державного виконавця, в частині обтяження заробітної плати ОСОБА_2 арештом, ненадання відповіді на звернення щодо врегулювання відповідної ситуації, а також порушення порядку та умов проведення виконавчого провадження вважає неправомірними.

Відповідно довідки ТОВ «Сканія Україна» від 18.09.2018 року ОСОБА_2 дійсно працює та обіймає посаду економіста з фінансової роботи в ТОВ «Сканія Україна», та отримує заробітну плату на картковий рахунок НОМЕР_4.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частинами 1 та 2 ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

У відповідності до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У той же час, державним виконавцем при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.08.2018 року не було враховано, що відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Після дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем передчасно було винесено оскаржувану постанову, оскільки на час її винесення не було проведено повну перевірку майнового стану боржника і не було встановлено відсутності у нього іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача. Окрім того, у матеріалах справи відсутня заява стягувача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, а сума боргу перевищує п'ять мінімальних розмірів заробітної плати.

Окрім того, державним виконавцем було допущено порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Натомість, у визначений ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» строк державним виконавцем не було у повному обсязі проведено перевірку майнового стану боржника, не було здійснено вихід за його місцем проживання для перевірки наявності у нього рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Наведене підтверджує доводи, викладені у скарзі щодо неправомірності оскаржуваної постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни від 27.08.2018 року, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на рахунок заявника, з яких він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата останньої, та зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати та пенсії, державним виконавцем передчасно було винесено постанову про накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № 2057від 27.08.2018 року, оскільки на час її винесення не було проведено повну перевірку майнового стану боржника і не було встановлено відсутності у нього іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача, а сума боргу перевищує п'ять мінімальних розмірів заробітної плати, а тому дана постанова підлягає скасуванню, а дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни в частині накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2 протиправними, проте, вимога скарги в частині зобов'язання старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Телейчук Тетяну Олексіївну вжити заходів щодо примусового виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва за яким було видано виконавчий лист № 2-9545/10 від 24.01.2013 року шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_2, а саме земельні ділянки, площею 0,4999 га (НОМЕР_3) та площею 0,5000 га (НОМЕР_2, розташовані на території Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області не підлягає задоволенню, оскільки це є обов'язок державного виконавця, передбачений Законом, а тому суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Тому з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяна Олексіївна на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни в частині накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: 03134, АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) у ПАТ «УкрСиббанк» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15; МФО: 351005).

Скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяни Олексіївни про арешт коштів боржника від 27.08.2018 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_4, відкритому на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: 03134, АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) у ПАТ «УкрСиббанк» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15; МФО: 351005).

Зобов'язати старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Телейчук Тетяну Олексіївну зняти арешт із банківського рахунку № НОМЕР_4, відкритого на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: 03134, АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) у ПАТ «УкрСиббанк» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15; МФО: 351005).

Стягнути з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави судові витрати в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 03.12.2018 року.

Суддя