Справа № 2-266/11
Провадження № 4-с/496/34/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А., боржник - ОСОБА_2, заінтересована особа - Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання бездіяльності державного виконавця та зобов'язання здійснити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана скарга, в якій скаржник вказує на те, що в провадженні Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 2-266/11 від 05.11.2012 року, що виданий Біляївський районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1223897 гривень 40 копійок, виконавче провадження було відкрито ще 04.08.2017 року, проте станом на 27 листопада 2018 року виконавчий лист так і залишається не виконаним. 21 травня 2018 року на адресу стягувача надійшла вимога державного виконавця Лебедєва Є.Є., якою зобов'язано надати технічні та правовстановлюючі документи на квартиру, яка перебуває у власності боржника та в іпотеці ПАТ «ВіЕйБі Банк», яка 31 травня 2018 року виконана стягувачем. 02 серпня 2018 року на адресу Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області надсилався запит про хід виконавчого провадження щодо виконання вищезазначеного виконавчого листа, відповідь на який не надано.

04 жовтня 2018 року на адресу Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області скеровувалися заява про розшук боржника, заява про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, заява про оголошення у розшук майна боржника, а також скарга до начальника Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо проведення перевірки виконавчого провадження на предмет невиконання державним виконавцем своїх обов'язків. Біляївським міськрайонним ВДВС ГТУЮ в Одеській області на вищезазначені звернення повідомлено наступне: державним виконавцем були направлені запити до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, ДФС України та ПФУ, 11.08.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, 02.10.2018 року винесено постанову про розшук майна боржника, а 09.11.2018 року постановою державного виконавця на ? частини нерухомого майна боржника, яке перебуває під іпотекою, накладено арешт.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» вважає, що державним виконавцем не вчинено всіх заходів щодо примусового виконання рішень, тому скаржник змушений звернутись до суду з відповідною заявою.

Сторони в судовому засіданні не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв'язку зі стислими строками розгляду вказаної скарги та неявкою у судове засідання стягувача та державного виконавця, суд вважає за необхідне розглянути скаргу без їх участі, так як це не є перешкодою для розгляду ураховуючи їх належне повідомлення про час та місце розгляду зазначеної скарги.

Судом встановлено, Біляївським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області було надано відповідь на звернення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» М.А. Славкіній, в якій в.о. начальника відділу Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Латій А.В. вказала, що на виконання виконавчого листа № 2-266/11 від 05.11.2012 року, було вчинено наступні дії: 04.08.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54436608 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-266/11 від 05.11.2012 року, що виданий Біляївський районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1223897 гривень 40 копійок. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження, державним виконавцем були направлені запити до Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, ДФС України та ПФУ, 11.08.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, інформації про накладення арешту внесена до відповідних державних реєстрів обтяжень майна та направлено до виконання Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, згідно відповідей з ДФС України, боржник не перебуває на обліку, як платник податків, не має джерел отримання доходів та рахунків у банківських установах, згідно відповідей ПФУ, відсутні відомості про працевлаштування боржника та останнє місце роботи, але боржник перебуває на обліку у ПФУ та отримує пенсію, на яку включно за письмовою згодою стягувача може бути звернено стягнення. 02.10.2018 року винесено постанову про розшук майна боржника та направлено до виконання до органів ГУНП в Одеській області, а 09.11.2018 року постановою державного виконавця на ? частини нерухомого майна боржника, яке перебуває під іпотекою, накладено арешт, що підтверджується листом від 09.11.2018 року № 18591/25 (а.с. 5).

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 1, 5 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, державним виконавцем були вжитi передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішення.

Дослідивши надані до суду матеріали справи, суд вважає, що вищезазначену скаргу потрібно залишити без задоволення, у зв'язку з тим, що з наданих до суду доказів не вбачається, що державний виконавець не вчиняє жодних дії для виконання вищезазначеного виконавчого листа, а також до суду не надано жодних доказів, які б підтверджували бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частини 1 та частини 3статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А., боржник - ОСОБА_2, заінтересована особа - Біляївський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання бездіяльності державного виконавця та зобов'язання здійснити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області на протязі 15 днів з дня складення повного рішення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

21 грудня 2018 року