З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Сидоренко І.О.
при секретарі - Лісняк К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, -
15 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював на Державному підприємстві «Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування» м. Словянськ на різних посадах.
З 2010 року ДП «УкрНДІметалургмаш» почало нерегулярно виплачувати працівникам заробітну плату.
Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в відділ державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та взято на виконання.
Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно наданий в відділ державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та взято на виконання.
Виконавчий лист за рішенням суду був своєчасно надісланий ліквідатору ДП «УкрНДІметалургмаш» ОСОБА_3 з повідомленням, але до цього часу позивач не отримав ніякої відповіді від ліквідатора ОСОБА_3
В судове засідання позивач не зявився, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Департаменту державної виконавчої служби України в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, згідно наданих до суду письмових пояснень просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Департамент не є розпорядником бюджетних коштів та учасником спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем чи арбітражним керуючим ОСОБА_3 Позивач вибрав неналежний спосіб захисту своїх прав. Правовідносини між позивачем та ліквідатором ДП «УкрНДІметалургмаш» - арбітражним керуючим ОСОБА_3 регулюються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Предметом судового розгляду у справі є грошові кошти, які не були стягнуті з боржника арбітражним управляючим, тобто не було виконано рішення суду. Доказів звернення до суду для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду позивач не надав. Також, виконання судового рішення не повязано з Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно не повязано з Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Крім того, згідно публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих ОСОБА_3 знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 48, офіс АК, що не відповідає адресі, зазначеній у поштовому відправленні, а тому твердження позивача про порушення його прав не мають юридичних підстав.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у ДП «УкрНДІметалургмаш» м. Слов'янська.
Виконавчий лист за рішенням суду був надісланий ліквідатору ДП «УкрНДІметалургмаш» ОСОБА_3 з повідомленням на адресу: м. Київ, вул. Богдановська, б. 3.
Згідно з Положенням про ОСОБА_2 казначейську службу України, затвердженої постановою Кабінетів Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку і своїм найменуванням.
Із зазначеного вище законодавчого положення не видно наявності повноважень Казначейства щодо відповідальності за обставинами, які наведені у позовній заяві.
Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести відповідальність за дії ДП «УкрНДІметалургмаш» виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України лише договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.
Як зазначено у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.
Виходячи з приписів ст.ст. 73, 74-77 ГК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підприємство «УкрНДІметалургмаш» є державним комерційним підприємством, яке відповідно до ч. 1 ст. 74 ГК України є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Частиною 5 статті 74 ГК України передбачено, що держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.
Також, згідно ч. 1 ст. 176 ЦК України, держава, ОСОБА_4 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.
Жодним законом не передбачено субсидіарна відповідальність Державної казначейської служби України за неможливість виконання підприємством грошового зобовязання. Також, між сторонами у справі не існувало будь-яких зобовязань, вони не знаходилися у трудових відносинах. ОСОБА_2 казначейська служба України також не є правонаступником товариства.
Таким чином, суд приходить до переконання про те, що незалежно від того, що ОСОБА_2 підприємство «УкрНДІметалургмаш» було утворене компетентним органом державної влади, здійснення діяльності через такий вид підприємства, як державне комерційне підприємство, виключає, крім випадків, встановлених законом, відповідальність за його зобовязаннями держави та органу, до сфери управління якого воно входить.
Що стосується доводів позивача про необхідність застосування судом положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», то необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону він встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання. Тобто вказаний Закон регулює правовідносини саме на стадії виконання рішення суду, встановлює певний порядок виконання судового рішення про стягнення коштів, боржником за яким є, зокрема, державне підприємство, а не надає позивачу можливість звернутися до суду з вимогою повторно стягнути з держави в особі відповідного органу заборгованість, яка вже була стягнута рішенням суду з державного підприємства.
Крім того, ст. 4 вказаного Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених ним, а не шляхом звернення з новим позовом до Державної казначейської служби України про стягнення коштів.
Суд також зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1, які є предметом даного судового розгляду, є тотожними із вимогами до ДП «УкрНДІметалургмаш», вже були предметом судового розгляду і задоволені в повному обсязі рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року.
Враховуючи відсутність правових підстав для відповідальності Державної казначейської служби України в результаті діяльності ДП «УкрНДІметалургмаш», суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 176, 619 ЦК України, ст.ст. 73-75 ГК України, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.ст. 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Положенням про ОСОБА_2 казначейську службу України, суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 28 грудня 2018 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_5