Провадження № 2/752/4913/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.12.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_6. про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з ОСОБА_6. перебувають у шлюбі, який 24 квітня 1987 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів та втратою взаємоповаги, взаєморозуміння. Протягом тривалого часу відносини між сторонами поступово погіршувалися, що в кнцівому результаті призвело до припинення між ними шлюбних стосунків. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство; не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально.

Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 1987 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № .

Від даного шлюбу у подружжя є повнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки.

Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, сторони заперечують можливість відновлення шлюбних стосунків, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований 24.04.1987 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 849 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя