Справа № 369/9754/18
Провадження № 2/369/3499/18
14.11.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Пінкевич Н. С.,
при секретарі Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Києво-Святошинського району, Київської області про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,
У серпні 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради Києво-Святошинського району, Київської області про визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 17 жовтня 2017 року померла ОСОБА_4.
Спадкоємцями за законом після смерті померлої є її діти, позивачі по справі: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1.
19.06.2018 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Київська обл.. Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Горького 3.
Нотаріус своєю постановою відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частку житлового будинку та частку земельної ділянки, оскільки не можливо визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності, що належить співвласникам.
16 серпня 2018 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2018 року.
13 лютого 2018 року розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, справі відкладено до 23 жовтня 2018 року.
23 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 14 листопада 2018 року на 17 год. 00 хв.
Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.
При розгляді справи судом встановлено, що 17жовтня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 411275. ОСОБА_4 доводилася матір'ю позивачам по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 109080 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ІІ-БК № 471058.
Відповідно до спадкової справи № 42/2018 до майна померлої17 жовтня 2017 року ОСОБА_4, копія якої наявна в матеріалах справи, спадкоємцями першої черги після її смерті є її дочка ОСОБА_1 та син - ОСОБА_2, які у встановлений законодавством строк подали заяви про прийняття спадщини.
Постановою Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 25.07.2018 року № 1171/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину законом на 21/ 50 частку житлового будинку, розташованого за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, буд №3 та частку земельної ділянки розташованої за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, №3, у звязку з тим, що неможливо визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності.
Згідно вказаних вище договорів розмір часток кожного із співвласників не визначено.
Норма ч. 1, ч. 2ст. 355 ЦК України прописує, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За змістом ч. 1ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно ч. 4, 5ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Частиною 4 ст. 120 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 та позивач по справі ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності володіли 21/50 житлового будинку за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, буд №3 та земельною ділянкою розташованою за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, №3, однак розміри ідеальних часток кожного із співвласників визначені не були, тому суд приходить до висновку, що для рівного та найбільш оптимального розподілу часток у праві власності та для подальшого визнання права власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 необхідно визначити, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності є рівними та складають по 21/100 частині кожній на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького будинок №3 та по ? частині кожній на земельну ділянку під № 3, площею 0,0362 га, що знаходиться за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького №3.
Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідност. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 відповідно дост.1226ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Згідно п. 5Постанови Пленуму ВерховногоСуду України «Про судовупрактикуу справахза позовамипро захист праваприватної власності» №20 від 22.12.1995 рокучастка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності зайогоборгами,відкритті післяньогоспадщини.
Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.
За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ст. 1226 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Тому, оскільки позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 Василівни- до них перейшли всі права та обовязки, що належали померлій на момент смерті. Як уже було встановлено судом, на момент смерті їй належалина власності21/ 100 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, буд №3 та 1/2частка земельної ділянки розташованої за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н., Київська обл., вул. Горького, №3що в свою чергу означає перехід права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом до осіб, що прийняли спадщину.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивачів про визнання за ними права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, оскільки таке право спадкодавця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.16, 355, 368,370, 1216-1218, 1225,1226, 1268, 1273 ЦК України,ст.ст. 89, 120 ЗК України, ст.ст.81,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності є рівними та складають по 21/100 частині кожній на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами: вбиральня «Е», сарай «Г», «М», «Л», «З», гараж «Ж» та «Н», оглядова яма «під Ж», колодязь № 1, огорожа № 2-5, а саме: житлові 1-4 пл. 7,0 кв.м., 1-5 пл. 11,5 кв.м., 1-7 пл. 9,9 кв.м., 1-13 пл. 29,3 кв.м., туалет 1-2 пл. 0,9 кв.м., коридор 1-3 пл. 6,0 кв.м., кухня 1-8 пл. 1-,96 кв.м., веранда 1-1 пл. 7,5 кв.м., ванна 1-11 пл. 3,2 кв.м., столова 1-9 пл. 12,9 кв.м., вхід в підвал 1-10 пл. 1,5 кв.м., ванна 1-14 пл. 3,4 кв.м., сходова клітина 1-12 пл. 7,0 кв. м., тамбур 1 пл. 2,5 кв.м., погріб «під»а5», сарай «Л», вбиральня «Е», сарай «Г», гараж «Н», ? частка колодязя № 1, ? частка огорожі № 2-5, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Горького, буд. 3.

Визначити, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності є рівними та складають по ? частині кожній на земельну ділянку під № 3, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:011:0152, що знаходиться за адресою: Київська обл.., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Горького.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, на 21/200 частину житлового будинку № 3, загальною площею 249,8 кв. м. житловою площею 139,5 кв.м. з відповідними будівлями та спорудами: вбиральня «Е», сарай «Г», «М», «Л», «З», гараж «Ж» та «Н», оглядова яма «під Ж», колодязь № 1, огорожа № 2-5, а саме: житлові 1-4 пл. 7,0 кв.м., 1-5 пл. 11,5 кв.м., 1-7 пл. 9,9 кв.м., 1-13 пл. 29,3 кв.м., туалет 1-2 пл. 0,9 кв.м., коридор 1-3 пл. 6,0 кв.м., кухня 1-8 пл. 1-,96 кв.м., веранда 1-1 пл. 7,5 кв.м., ванна 1-11 пл. 3,2 кв.м., столова 1-9 пл. 12,9 кв.м., вхід в підвал 1-10 пл. 1,5 кв.м., ванна 1-14 пл. 3,4 кв.м., сходова клітина 1-12 пл. 7,0 кв. м., тамбур 1 пл. 2,5 кв.м., погріб «під»а5», сарай «Л», вбиральня «Е», сарай «Г», гараж «Н», ? частка колодязя № 1, ? частка огорожі № 2-5, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Горького.

Визнати за РопалоБогданом Володимировичем право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, на 21/200 частину житлового будинку № 3, загальною площею 249,8 кв. м. житловою площею 139,5 кв.м. з відповідними будівлями та спорудами: вбиральня «Е», сарай «Г», «М», «Л», «З», гараж «Ж» та «Н», оглядова яма «під Ж», колодязь № 1, огорожа № 2-5, а саме: житлові 1-4 пл. 7,0 кв.м., 1-5 пл. 11,5 кв.м., 1-7 пл. 9,9 кв.м., 1-13 пл. 29,3 кв.м., туалет 1-2 пл. 0,9 кв.м., коридор 1-3 пл. 6,0 кв.м., кухня 1-8 пл. 1-,96 кв.м., веранда 1-1 пл. 7,5 кв.м., ванна 1-11 пл. 3,2 кв.м., столова 1-9 пл. 12,9 кв.м., вхід в підвал 1-10 пл. 1,5 кв.м., ванна 1-14 пл. 3,4 кв.м., сходова клітина 1-12 пл. 7,0 кв. м., тамбур 1 пл. 2,5 кв.м., погріб «під»а5», сарай «Л», вбиральня «Е», сарай «Г», гараж «Н», ? частка колодязя № 1, ? частка огорожі № 2-5, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Горького.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, на ? частину земельної ділянки № 3, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:011:0152, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Горького.

Визнати за РопалоБогданом Володимировичем право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, на ? частину земельної ділянки № 3, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:011:0152, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Горького.

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2018 року.

Суддя