Справа № 201/6585/16-ц
Провадження № 2/201/171/2018
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінкова Юлія Євгенівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_4 ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору Першу Дніпропетровську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінкову Ю.Є. (а.с. № 2, 3 т. 1).

Ухвалою судді Батманової В.В. від 12.05.2016р. відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду (а.с. № 19 т. 1).

Ухвалою судді Батманової В.В. від 04.07.2016р. за заявою позивача витребувано докази - витребувано у ДМР ДОЗ КЗ «Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги №4» медичну документацію: амбулаторну картку, історію хвороби, документи всіх клінічних досліджень ОСОБА_4, для проведення судово-психіатричної експертизи; витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінкової Ю.Є. копію заповіту, складеного 13.10.2015р. ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2.; витребувано з Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с. № 53 т. 1).

У зв'язку із перебуванням судді Батманової В.В. у відпустці по догляду за дитиною, ухвалою судді ОСОБА_11. від 16.08.2016р. справу прийнято до провадження (а.с. № 76 т. 1).

Ухвалою суду від 26.09.2016р. за заявою представника позивача витребувано докази - витребувано у КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР інформацію про підстави видання консультаційного висновку експерта від 13.10.2015р. на ОСОБА_4 (за наявності чи без оригіналу паспорту); витребувано у ПрАТ «Київстар» роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з телефону ОСОБА_5 (тел.: +38 (НОМЕР_1) за період з 12.10.2015р. по 07.12.2015р. (а.с. № 98, 99 т. 1).

Ухвалою суду від 28.10.2016р. за заявами представників сторін витребувано докази -витребувано у КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР належним чином засвідчену копію інструкції, згідно якої надаються відповіді, документи на запити громадян; витребувано у ПрАТ «Київстар» роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з телефону свідка гр. ОСОБА_5 за період з 12.10.2015р. по 07.12.2015р. (а.с. № 128 т. 1).

Ухвалою суду від 10.01.2017р. за заявою представника позивача витребувано докази - витребувано у ПрАТ «Київстар» роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з телефону ОСОБА_5 (тел.: +38 (НОМЕР_2) з прив'язкою до ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 за період з 12.10.2015р. по 07.12.2015р. (а.с. № 143 т. 1).

Ухвалою суду від 02.02.2017р. за заявою представника позивача витребувано докази - витребувано у ПрАТ «Київстар»роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з телефону свідка ОСОБА_6 (тел.: +38 (НОМЕР_2) за період з 12.10.2015р. по ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. № 172 т. 1).

Ухвалою суду від 24.02.2017р. за заявою представника позивача повторно витребувано ці докази (а.с. № 181 т. 1).

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді ОСОБА_11., ухвалою судді ОСОБА_12. від 14.03.2017р. справу прийнято до провадження (а.с. № 188 т. 1).

Ухвалою суду від 16.08.2017р. за заявою представника позивача витребувано докази - зобов'язано Управління режиму та технічного захисту інформації при ГУ НП в Дніпропетровській області надати роздрукувати інформацію, яка закодована на оптичному носії CD-R диску (в кількості 1 штуки), що був наданий ПрАТ «Київстар» на виконання ухвали суду від 26.09.2016р. щодо зобов'язання ПрАТ «Київстар» надати роздруківку вхідних та вихідних дзвінків з телефону ОСОБА_5 НОМЕР_5 за період з 12.10.2015р. по 07.12.2015о.; у задоволенні клопотання про забезпечення доказів - відмовлено (а.с. № 205, 206 т. 1).

Ухвалою суду від 14.12.2017р. у справі призначено проведення судової посмертної психіатричної експертизи психічного стану ОСОБА_4 на момент складання заповіту від 13.0.2015р., у зв'язку з чим провадження по справі було зупинене (а.с. № 231, 232 т. 1).

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді ОСОБА_12., ухвалою судді Федоріщева С.С. від 27.07.2018р. справу прийнято до провадження (а.с. № 249 т. 1).

Під час розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_6, у зв'язку з тим, що заповіт був складений лише на користь ОСОБА_2

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла його мати ОСОБА_4 За життя (у 2006 році) вона складала заповіт, яким заповідала все своє майно йому і відповідачці ОСОБА_2 Після смерті матері він звернувся до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки виявилося, що мати 13.10.2015р. склала новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінковою Ю.Є., яким заповіла все майно його сестрі - ОСОБА_2

На думку позивача, відповідачка ОСОБА_2, яка мешкала разом з матір'ю, скористалася її поганим самопочуттям, неадекватним станом, викликаним тяжкою хворобою і вживанням ліків, які містять наркотичну складову. Згідно відповіддю ДМР ДОЗ КЗ «Дніпропетровського центру первинної медично-санітарної допомоги № 4» від 11.02.2016р. № 01-18/262, в день складання заповіту ОСОБА_4 від прийому налбуфіну мала галюцинації, а больовий синдром прогресував. Тому, оспорюваний заповіт складаний 13.10.2015р. всупереч дійсного волевиявлення матері, оскільки за життя вона бажала заповісти майно порівно між ним і сестрою ОСОБА_2

На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 225, 231, 1220, 1221 ЦК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 13.10.2015р.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Під час розгляду справи відповідачка і її представник - адвокат ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 01.06.2016. - а.с. № 27 т. 1) заперечували проти їх задоволення. Відповідачка вважала, що заповіт складений ОСОБА_4 відповідав її внутрішній волі. Правом на надання письмових надання заперечень, відзиву не скористалася.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_8 (діє на підставі договору від 02.02.2016р. - а.с. № 24 т. 1) в судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. 17.12.2018р. надала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі (а.с. № 19 т. 2).

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 01.06.2016. - а.с. № 27 т. 1) в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.12.2018р. надав заяву, в якій просив у задоволенні позовних відмовити, врахувавши висновок проведено ї справі судової посмертної психіатричної експертизи, розглянути справу без його участі (а.с. № 17-18 т. 2).

Представник третьої особи - Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання, призначене на 17.12.2018р. не з'явився. Від завідувача нотаріальної контори Водолазської Н.В. суду неодноразово були надані заяви, в яких вона просила справу розглядати без участі представника нотаріальної контори (а.с. № 35, 104, 190 т. 1). На вимогу суду Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою була надана копія спадкової справи № 904-2015, заведеної 17.12.2015р. після смерті ОСОБА_4 (а.с. № 58 - 70 т. 1).

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінкова Ю.Є. в судові засідання жодного разу не з'являвся, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи. Кожного разу суду поверталися конверти з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання (а.с. № 33-34, 72-73, 101-102, 132-133 т. 1, а.с. № 8-9 т. 2), заяв про відкладення розгляду справи або розгляд без його участі не надавав.

При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, з'ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини справи і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2. у віці 55 років померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. № 60 т. 1)

28.01.2006р. нею був складений заповіт (а.с. № 60 т. 1), яким, як вказує позивач, вона заповідала все своє майно йому і відповідачці ОСОБА_2

А 13.10.2015р. ОСОБА_4 був складний ще один заповіт, яким вона заповідала все своє майно лише відповідачці ОСОБА_2 (а.с. № 63 т. 1).

Після смерті ОСОБА_4 до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися троє дітей померлої: позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 і ОСОБА_6 (а.с. № 58, 59 т. 1).

Позивач, посилаючись на норми ст. 225 ЦК України, оскаржує заповіт, складений на користь ОСОБА_2, оскільки, на його думку, мати за психологічним станом здоров'я не могла свідомо скласти заповіт лише на користь відповідачки, а остання, користуючись її станом, схилила до складання заповіту.

Отже, предметом доказування у цій справі є стан особи - заповідача ОСОБА_4 на момент складання заповіту, а саме, чи усвідомлювала вона значення своїх дій та (або) могла керувати ними.

Як видно з наданого на запит представника позивача листа КЗ «Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 4» № 01/18/262 від 11.02.2016р. громадянка ОСОБА_4 1960р.н., яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2, на «Д»-обліку за місцем мешкання не знаходилася, медичне обслуговування отримувала за місцем роботи. Вперше звернулась за місцем проживання до КЗ «ДЦПМСД №4» АЗПСМ №8 18.08.2015р. до лікаря невропатолога зі скаргами на болі в правому плечовому суглобі та поперековому відділі хребта. В результаті обстеження був встановлений Ds: «Гостра вертеброгенна люмбоішалгія. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, больовий синдром».

Хвороба погано підлягала лікуванню: продовжував турбувати біль в спині. В загальному аналізі крові виявлено підвищену ШОЕ, у зв'язку з чим за рішенням консиліуму в складі: завідуючої АЗПСМ № 8, сімейного лікаря та лікаря невропатолога, хвора була направлена на додаткове обстеження: УЗД внутрішніх органів та нирок, рентгенограму поперекового та крижового відділів хребта. Рекомендовано госпіталізацію для уточнення діагнозу, від якого хвора категорично відмовилась, мотивуючи тяжким матеріальним становищем.

07.09.2015р. ОСОБА_4 знову звернулась до сімейного лікаря з ознаками вірусної інфекції, була обстежена, встановлено Ds: «Хронічний пієлонефрит, стадія загострення люмбоішалгія, больовий синдром». Не дивлячись на проведену терапію стан пацієнтки погіршився, больовий синдром погано підлягав лікуванню. УЗД органів черевної порожнини та нирок не виявило причину больового синдрому. В зв'язку з чим хворій було рекомендовано повторне дообстеження (МРТ хребта), від якого пацієнтка відмовилась мотивуючи тяжким матеріальним становищем.

12.10.2015р. ОСОБА_4 викликала сімейного лікаря додому. Стан хворої на 12.10.2015р. було оцінено як тяжкий: виникло відчуття задухи в спокої, з'явився кашель, різка загальна слабкість, біль у всьому тілі. В зв'язку з тяжким станом хвора була направлена до стаціонару для дообстеження та подальшого лікування.

12.10.2015р. хвора ОСОБА_4 була обстежена в умовах стаціонару КЗ «ДБМКЛ №4 ДОР», де було встановлено попередній діагноз: «Злоякісне новоутворення м'яких тканин спини, метастази в кістки. Виражений больовий синдром». Лікуватися в умовах стаціонару хвора відмовилася. Онкологом було назначено симптоматичне лікування, яке здійснювалося в домашніх умовах: Дексалгін 3 мл в/м 3 рази на день, Налбуфін 10 мг - 1мл в/м 2 рази на день №5, протеанемічна терапія, метаболічна терапія. З 13.10.2015р. в зв'язку з тим, що налбуфін викликав у хворої галюцинації (зі слів родичів), а больовий синдром прогресував, було назначено сильнодіючі та наркотичні анальгетики: трамадол 5 % 2мл в/м 3 рази на добу та морфін гідрохлориду 1% 1 раз на добу, а з 19.10.2015р. - 2 рази на добу.

22.10.2015р. після отримання результатів гістологічного дослідження, онкологом КЗ «КОД ДОР» було встановлено остаточний діагноз: «Меланома шкіри спини безпігментна ТЗ-4 NxMl (кістки плеча) виражений больовий синдром».

Продовжено симптоматичну терапію. Не дивлячись на проведене лікування, хвороба прогресувала. ІНФОРМАЦІЯ_2. о 11:00 хвора ОСОБА_4 померла.

Посмертний Ds: «а) прогресування пухлини, б) безпігментна меланома шкіри спини» (а.с. № 12, 13 т. 1)

За даними морфологічного дослідження № 44574-44574 МБКЛ№ 4, у біоптатах - зріст низькодиференційованого злоякісного Neo. Датою взяття зразку для дослідження є 12.10.2015р. (а.с. № 14).

У направленні на імуногістохімічне дослідження по зразку, взятому 12.10.2015р., встановлено, що зразок ймовірніше відповідає метастазу без пігментної меланоми (а.с. № 15).

Крім того, позивачем був наданий суду висновок фахівця судово-медичного експерта № 2677 , складений 02.08.2010р. на підставі заяви потерпілої ОСОБА_4 (а.с. № 39 - 40), з якого видно, що 31.07.2010р. ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження від відомої жінки, у вигляді струсу головного мозку, параорбітальна гематома зліва.

На виконання ухвали суду від14.12.2017р. про проведення посмертної психіатричної експертизи КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР надано висновок судово-психіатричного експерта № 5 від 29.03.2018р. (а.с. № 242 - 244 т. 1), з якого видно, що комісією були досліджені матеріали справи і наявні медичні документи ОСОБА_4 Так, у висновку комісією проаналізовано медичні документи, що містилися в матеріалах цивільної справи. Зокрема, у довідці № 01-18/262 від 11.02.2016р. КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №4» зазначено, що ОСОБА_4 вперше звернулася за медичною допомогою до лікаря-невропатолога 18.08.2015р. зі скаргами на біль в правому плечовому суглобі і поперековому відділі хребта, в результаті обстеження було встановлено діагноз «Гостра ветреброгенная люмбоіншалгія. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, больовий синдром». Хвороба погано підлягала лікуванню, продовжувала турбувати біль у спині. Рекомендовано госпіталізацію для уточнення діагнозу, від якої хвора категорично відмовилася. 07.09.2015р. ОСОБА_4 звернулася до сімейного лікаря з ознаками вірусної інфекції, була обстежена, установлено діагноз «Хронічний пієлонефрит, стадія загострення, люмбоишалгия, больовий синдром. Не дивлячись на проведену терапію стан хворої погіршився. УЗД органів брюшної порожнини і нирок не виявило причину больового синдрому. Від МРТ хребта пацієнтка відмовилася. 12.10.2015р. ОСОБА_4 викликала сімейного лікаря додому. Стан хворої було оцінено як важкий: виникло відчуття задишки в спокої, з'явився кашель, різка загальна слабкість, біль у всьому тілі. У зв'язку з тяжким станом хвора була направлена у стаціонар для дообстеження та подальшого лікування. 12.10.2015р. ОСОБА_4 була обстежена в умовах стаціонару КЗ «ДМГКБ №4», де був встановлений попередній діагноз «Злоякісне новоутворення м'яких тканин спини, метастази в кістках. Виражений больовий синдром». Лікуватися в умовах стаціонару хвора відмовилася. Онкологом було призначено симптоматичне лікування у домашніх умовах: дексалгін 01 в/м 3 р/д, налбуфін 10мг - 1мл в/м 2 р/д №5, протианемічна терапія, метаболічна терапія. З 13.10.2015р. у зв'язку з тим, що налбуфін викликав у хворої галюцинації (зі слів родичів), а больовий синдром прогресував, було призначено сильнодіючі наркотичні анальгетики: трамадол 5% 2 мл 3 рази на добу і морфін гідрохлорид 1% 1 раз на добу, а з 19.10.2015р. - 2 рази на добу. 22.10.2015р. після одержання результату і гістологічного обстеження, онкологом КЗ «КОД ДОР» встановлено остаточний діагноз «Меланома шкіри спини безпігментна ТЗ-4 МхМ1 (кістки плеча), виражений больовий синдром». Продовжено симптоматична терапія. Не дивлячись на проведене лікування хвороба прогресувала. ІНФОРМАЦІЯ_2. об 11.00 год. хвора ОСОБА_4 померла. Виписане лікарське свідоцтво про смерть №209. Посмертний діагноз: а) прогресування пухлини, б) безпігментна меланома шкіри спини (а.с. 12-13 т. 1).

У представленій медкарті б/№ амбулаторного хворого з КЗ «ДЦП МКБ № 4» є записи про огляди: від 12.10.2015р. - скарги на біль у попереку, загальну слабкість, постійні болі в спині, кашель, задишку; хворіє з 18.08.2015р., коли з'явився біль у попереку і лівому плечовому суглобі. Далі описано соматичний стан. Діагноз: «Негоспітальна нижньодольова правобічна пневмонія? NEO легенів?» Лікування з умовах стаціонару. Огляд сімейного лікаря від 12.10.2015р. на дому: хвора обстежена (зі слів родичів). Від госпіталізації відмовилася. У зв'язку з наявністю сильного больового синдрому рекомендовано: дексамін 3 мл в/м 3 р/д, налбуфін 10мг -1мл в/м 2 р/д, тиотриазолін 8мл + 10мл натрію хлорид 0,9% в/в струмно. Огляд терапевта від 13.10.2015р.: скарги на загальну слабкість, головні болі, болі в області попереку, тягнучі болі в ногах, задишку при розмові. Стан важкий. Діагноз «NEO м'яких тканин спини, метастази в кістки без первинного вогнища. Больовий та інтоксикаційний синдром». Лікування: налбуфін 20 мг в/м 2 р/д. 13.10.2015р. комісійний огляд: скарги на загальну слабкість, головні болі, болі в поперековій області, ногах, болі в грудній клітці, задишку під час промови. Стан хворої: важкий. Діагноз «NEO м'яких тканин спини, метастази в кістки без первинного вогнища. Анемія 2ст.». Лікування: налбуфін 20мг. в/м 2 р/д, трамадол 2мл в/м 3 р/д. 19.10.2015р. комісійний огляд: скарги на загальну слабкість, головні болі, болі в попереку, грудній клітці задишку, неможливість самостійно пересуватися, відсутність апетиту. Стан важкий. Далі описано соматичний стан. Діагноз «NEO м'яких тканин спині: метастази в кістки без первинного вогнища. Анемія 2ст.». Лікування: налбуфін 20мг. в/м 2 р/д, трамадол 2мл в/м 3 р/д, тіотриазолін 8мл + 10мл натрію хлорид 0,9% в/в струмно, трифас 20мг натощак 10 днів. ІНФОРМАЦІЯ_2. посмертний епікриз: на тлі прогресування пухлини констатована біологічна смерть. Діагноз: а) прогресування пухлини, б) меланом шкіри спини.

На обліку у лікаря-психіатра в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» ДОС» не перебувала (довідка №14/70 від 02.02.2018р.).

На обґрунтування про психічній стан особи та факи, які встановлені і виявлені при дослідженні, комісія дійшла висновку про те, що визначити психічний стан і вирішити експертні питання щодо ОСОБА_4 на період складання і підписання нею заповіту від 13.10.2015р. не представляється можливим у зв'язку з суперечливістю відомостей про її психічний стан, наявних у медичній документації.

Відповісти на поставлені питання щодо психічного стану і вирішити питання щодо стану ОСОБА_4 на період складання і підписання заповіту від 13.10.2015р. не представляється можливим, в зв'язку з суперечливістю відомостей про її психічний стан, наявних у медичній документації.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 та 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частин 1-3 статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

У пункті 16 постанови № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Пленум Верховного Суду України, роз'яснюючи судам порядок застосування вказаної підстави для вирішення позову, зазначив, що для визначення наявності стану, при якому особа не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними, суд відповідно до ст. 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Судом встановлено, що висновком експертизи не встановлено неспроможність ОСОБА_4 в момент складення нею заповіту 13.10.2015р. розуміти значення своїх дій та керувати ними, а лише стверджено, що визначити її психічний стан на момент складання заповіту - неможливо, що виключає підставу для визнання заповіту недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Обставини, з якими закон пов'язує застосування ч.1 ст. 225 ЦК України не знайшли свого підтвердження, оскільки підставою для визнання правочину недійсним може бути лише абсолютна неспроможність особи у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій і керувати ними, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 29.02.2012р. у справі № 6-9цс12, від 28.09.2016р. у справі № 6-1531цс16 та постановах Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 61-5896св18, № 552/6135/16-ц від 13.12.2018р. (провадження № 61-43621св18).

Отже, волевиявлення ОСОБА_4, спрямоване на передачу майна саме ОСОБА_2 та зафіксоване в оспорюваному заповіті від 13.10.2015р. було вільним та відповідало його волі. Доказів протилежного позивач в порядку статті 60 ЦПК України 2004 року, статей 76 - 81 нині діючого ЦПК України не надав.

Як вказано у медичних документах, те, що 13.10.2015р. налбуфін викликав у хворої галюцинації, записано лише зі слів родичів. Висновком експертизи не надано оцінку цим «галюцинаціям». Тому судом такий запис не може бути прийнятий до уваги.

Як вбачається зі змісту заповіту, його складено у письмовій формі, із зазначенням часу, місця його складення. Заповідачці нотаріусом роз'яснено міст ст. 1234 ЦК про право на заповіт, ст. 1238 ЦК про предмет заповідального відказу, ст. 1240 ЦК про право заповідача на покладення на спадкоємця інших обов'язків, ст. 1241 ЦК про право на обов'язкову частку у спадщині, ст. 1254 ЦК про право заповідача на скасування та зміну заповіту, ст. 1307 ЦК про забезпечення виконання спадкового договору.

Заповіт складено о 15 год. 15 хв. в приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса «Дніпропетровського міського нотаріального округу», за адресою: АДРЕСА_1

На прохання заповідачки заповіт записано нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У заповіті вказано «мною, ОСОБА_4, текст заповіту прочитано і власноручно підписано». Заповіт містить особистий підпис ОСОБА_4

Заповіт записаний нотаріусом зі слів ОСОБА_4. Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний нею у присутності нотаріуса о 15 год. 45 хв.

Особу ОСОБА_4 встановлено, дієздатність перевірено.

У зв'язку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за адресою: АДРЕСА_2, тобто, за місцем проживання заповідачки ОСОБА_4, що не заперечувалося позивачем під час розгляду справи. Хворобливий стан заповідачки, який перешкоджав їй з'явитися до нотаріуса для укладення заповіту, сторонами визнається.

Обставини щодо порушення порядку вчинення нотаріальних дій, на які позивач посилався під час розгляду справи, ним не доведені.

Так, під час розгляду справи, що встановлено судом за наслідками прослуховування аудіозапиів судових засідань у справі, позивач і його представник наполягали на тому, що заповіт був складений із порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема, без оригіналу паспорта ОСОБА_4, що свідчить про те, що нотаріус особисто не встановила особу ОСОБА_4, а її оскільки особу перевіряла помічник нотаріуса, а сама нотаріус прибула набагато пізніше з готовим текстом заповіту. При цьому, у день посвідчення заповіту - 13.10.2015р. оригінал паспорта ОСОБА_4 знаходився у відповідачки ОСОБА_10, яка пред'являла його в лікарні для отримання 13.10.2015р. консультативного висновку ОСОБА_4

У зв'язку з наведеним, ухвалою суду від 26.09.2016р. було витребувано у КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР» інформацію по надання консультативного висновку 13.10.2015р. (а.с. № 98, 99 т. 1).

На запит суду листом від 11.10.2016р. № 848 КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР» повідомлено, що консультативний висновок спеціаліста від 13.10.2015р. ОСОБА_4 було видано родичам хворої на підставі медичної документації та оригіналу паспорта хворої. Медична документації КЗ «КОД» ДОР» ведеться на підставі паспортних даних, що отримані з оригіналу паспорта хворого при первинному зверненні його до закладу (а.с. № 112 т. 1).

Разом із тим, дане повідомлення не містить інформації про те, що паспорт ОСОБА_4 весь день 13.10.2015р., у т.ч. на момент складання заповіту - о 15 год. 15 хв., його підписання - о 15 год. 45. хв. перебував у розпорядженні КЗ «КОД» ДОР».

У зв'язку із тим, що позивач під час розгляду справи посилався на порушення порядку посвідчення заповіту (складення за відсутності паспорта), а відповідачка вказувала на те, що її чоловік - ОСОБА_5 привозив нотаріуса на своєму автомобілі до ОСОБА_4 після того, коли особу останньої встановив помічник нотаріуса, судом була витребувана інформація про телефонні дзвінки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із зазначенням адрес їх місцезнаходження (а.с. № 98, 99, 128, 143, 172 т. 1).

Управлінням режиму та технічного захисту інформації при ГУНП в Дніпропетровській області інформації листом від 05.09.2017р. № 6072/УРТЗІ, відмовлено у роздруківці інформації, яка знаходилася на оптичному носії, оскільки означених захід не відноситься до компетенції УРТЗІ ГУНП (а.с. № 215 т. 1).

Згідно з ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Разом із тим на виконання означених вимог ЦПК України, сторони, після наданні інформації з ПрАТ «Київстар» про телефонні дзвінки, ознайомлення з цими даними, після задоволення клопотання про роздрукування дзвінків Управлінням режиму та технічного захисту інформації при ГУНП в Дніпропетровській області інформації (на оптичному носії) і відмову у такій роздруківці (а.с. № 193, 205-206, 215 т. 1) не надали жодних пояснень стосовно витребуваної судом інформації від ПрАТ «Київстар», не обґрунтували свої доводи з посиланням на відповідні вимоги чинного законодавства і наявні у справи докази - роздруківки телефонних дзвінків (а.с. № 114 - 121, 155 - 165, 183 - 184 т. 1) щодо порушень, які на їх думку були (або були відсутні) на момент складання заповіту.

Окрім того, позивач не змінював підстави і предмет позову, не просив встановити, що заповіт є нікчемним в силу ч. 1 ст.1257 ЦК України як такий, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно з п. 2.1. розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, письмові правочини, що посвідчуються нотаріально, виготовляються нотаріусом.

Отже, використання бланку заповіту із зазначенням місця його посвідчення у приміщенні будинку, де проживала за адресою: АДРЕСА_2, не є порушенням вимог Порядку, і жодним чином не вплинуло на волевиявлення заповідачки.

Оскаржуваний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його недійсності позивач належних та допустимих доказів не надав.

За таких обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с. № 16 т. 1) не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 203, 215, 225, 1233, 1257, 1247 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правовими позиціями Верховного Суду у постановах від 14.11.2018р. у справі № 61-5896св18, № 552/6135/16-ц від 13.12.2018р. (провадження № 61-43621св18), ст. ст. ст. 4, 10, 11, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зінкова Юлія Євгенівна, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.С. Федоріщев