Справа № 211/5132/17
Провадження № 2/211/485/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 грудня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Коваленко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що працює лікарем-наркологом (дільничним) диспансерного відділення № 2. 04 серпня 2017 року був винесений наказ № 121к про винесення їй дисциплінарного стягнення, яким їй було оголошено догану. Підставами для її оголошення згідно наказу є те, що 07.07.2017 р. о 13-55 годині ОСОБА_4 звернулася до неї на прийом з метою профілактичного наркологічного огляду, а вона як лікар-нарколог відмовилась провести огляд посилаючись на закінчення робочого часу, в той час як її робочий графік роботи з 08-00 до 14-00 годин. Крім того, в присутності ОСОБА_4 вона, позивач, зневажливо віднеслась до сестри медичної поліклініки ОСОБА_5, котра проводила прийом разом з лікарем. 20.07.2017 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до наркокабінету, однак незважаючи на час роботи з 08-00 до 11-00 годин, лікарем-наркологом прийом не здійснювався, на дверях кабінету висіла об'ява про те, що 20.07.2017 р. «Помывочно-постирочный день», у зв'язку з чим вони були змушені звернутися до лікаря-нарколога ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 та зі скаргами на урядову гарячу лінію та заявою на ім'я головного лікаря. Тому в зв'язку з порушенням нею пунктів 4.1, 4.4., 4.18, 4.20 Посадової інструкції їй винесено догану. Вважає вказаний наказ необґрунтованим, безпідставним та надуманим з метою приниження її як лікаря, оскільки посадової інструкції їй для ознайомлення не надавались, відсутні вони в кабінеті і щодо медичних сестер та молодших медичних сестер, що позбавляє можливості визначити їх функціональні обов'язки та відповідальність. Адміністрацією закладу при прийнятті даного наказу не вказується, в чому саме полягає недотримання дисципліни особисто нею та підлеглими працівниками. Головним лікарем не зазначено в наказі № 121к від 04.08.2017 р., в чому саме полягає недотримання етики та деонтології в колективі, на бесіду вона не викликалась і пояснень від неї не отримувалось. Наказом зазначено, що завідуючій диспансерного відділення №2 ОСОБА_9 необхідно повести «позачерговий інструктаж», однак до теперішнього часу, жодного «позачергового інструктажу» не було здійснено, що не проконтрольовано головним лікарем як керівником медичного закладу. Жодних правил внутрішнього трудового розпорядку у кабінеті немає та з якими відповідно нікого не ознайомлювали. У липні місяці, наркологічний кабінет працював без графіка виходу на роботу, натомість у червні їх було аж два. При цьому наврядче адміністрацією було когось притягнено до дисциплінарного стягнення чи оголошено догану. Дані графіки виходу на роботу складаються незрозумілим чином, де вказуються особи, які жодного дня не працювали у їх кабінеті. Надання консультативної допомоги проводиться лікарем кожного дня згідно графіку роботи лікаря, тобто у загальній черзі та загальному порядку, після заповнення талону на кожну особу і відповідно дані записи заносяться до журналу відвідувань, однак, медичною сестрою дане оформлення не доводиться, а заповнюється на зворотному боці талона. В наказі № 121к від 04.08.2017р не зазначається в чому саме полягає таке порушення або неналежне виконання функціональних обов'язків та посадової інструкції, також незрозумілим залишається в чому саме полягає порушення або невиконання посадової інструкції з надання консультативної допомоги населенню на таємних умовах і з чого дана обставина вбачається. Крім того, проведення профілактичних наркологічних оглядів населення при працевлаштуванні, вступу до учбових закладів та іншим категоріям проводиться у відповідності до Наказів Міністерства охорони здоров'я. Однак, 07.07.2017 року нею було прийнято 19 чоловік, на яких в неї наявні копії всіх талонів на прийом до лікаря та талон на ім'я ОСОБА_4 їй не надавався, тобто вказана особа на прийом не приходила, а з урахуванням того, що журнал ведеться однією особою - медичною сестрою ОСОБА_5, ОСОБА_4 була вписана медичною сестрою навмисно, з метою дискредитувати її як лікаря, що повторюється щорічними подібними скаргами, які в кінцевому результаті не знаходять свого підтвердження. Стосовно скарг ОСОБА_10 та ОСОБА_7, то ОСОБА_10 звернулась до неї з питань проходження МСЕК (медико-соціальної експертної комісії). Проходження МСЕК передбачає перевірку стану здоров'я у певних лікарів, отримання їх висновків у загальному листку (додаток до виписного епікризу) та отримання у комісії висновку. Висновку мають право підпису лише лікарі І категорії і вище, склад якої затверджується керівником лікувального закладу (головним лікарем) до яких вона не входить, а тому здійснювати прийом пацієнтів з питань і входження МСЕК вона не має права. Дана громадянка перебуває на обліку у поліклініці наркологічного диспансеру, де і знаходиться її медична картка, де здійснює прийом завідувач поліклініки ОСОБА_9, яка і входить до складу комісії з питань проходження МСЕК. Оскільки медична картка ОСОБА_10 знаходиться в архіві наркологічного диспансеру, перевірити її стан фактично неможливо, оскільки невідомо, який курс лікування та проходить, та взагалі від чого лікується та які наявні супутні захворювання. ОСОБА_10 перебуває на обліку як наркоман та отримує під наглядом лікувальний засіб «метадон», дозованість та графік прийому якого здійснює її лікар в якого вона ж відповідно і перебуває на обліку. Інколи хвора перебуваючи за основним обліком може пройти огляд за іншим, однак в даному випадку повинен бути наявний в іншому кабінеті дублікат амбулаторної картки, яка в її кабінеті відсутня, тому позивач вважає, що направлення до неї ОСОБА_10 з питань проходження МСЕК, як особи яка не перебуває у них як хвора, оскільки медична картка та облік ведеться у іншій поліклініці здійснюється виключно з однією метою, позбавлення позивача посади та приниження. Крім того, в той день нею здійснювався прийом хворих, незважаючи на профдень, що підтверджується записами в журналі відвідувань та копіями талонів на прийом до лікаря та підтверджує зловмисний настрій медичної сестри ОСОБА_5 До її робочого місця для ознайомлення та підписання оскаржуваного наказу приїхала комісії у складі трьох осіб: юрисконсульт ОСОБА_11, голова профспілки працівників закладу ОСОБА_12, начальник відділу кадрів ОСОБА_13 та головна медична сестра лікарні ОСОБА_14, однак жодна з цих осіб не є тією особою, якій надано право прийняти на роботу, що є прямим порушенням порядку оголошення догани, тому враховуючи викладене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 121-к від 04.08.2017 р. про винесення їй дисциплінарного стягнення.

27 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з заявою про збільшення позовних вимог, зазначивши, що у зв'язку із складанням незаконного та безпідставного наказу № 121к від 04.08.2017 р. "Про винесення дисциплінарного стягнення" вона зазнала значних нервових хвилювань, що виражаються у постійному стресовому стані, відчутті недоброзичливості з боку адміністрації закладу, в якому вона працює багато років. ОСОБА_11, лікар з благаторічним стажем, тепер змушена доводити нікчемність вказаного наказу в суді, тому вважає ганебною таку позицію адміністрації відповідача відносно неї, та враховуючи зазначене та той факт, що відповідач на протязі декількох років систематично продовжує політику "виживання" її з робочого місця, складаючи відносно неї все нові накази про дисциплінарні стягнення, тому просить відшкодувати їй моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., стягнувши вказану суму з відповідача на її користь (а.с. 182-183).

Ухвалою суду від 09 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року продовженорозгляд цивільної справи №211/5132/17 за правилами загального позовного провадження в зв'язку з набуттям чинності 15.12.2017 року Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Протокольною ухвалою від 06 серпня 2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги позову підтримали з підстав, викладених в позові, заяві про збільшення позову та відповіді на відзив. Позивач суду пояснила, що саме через неприязні відносини з ОСОБА_5 та іншими, її виживають з роботи.

Представник відповідача Коваленко С.І. вимоги позову не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.

Так, в обґрунтування відзиву на позов зазначено, що позивачу 02.08.2017 р. було запропоновано надати пояснення на перелік питань стосовно невиконання нею своїх функціональних обов'язків, що призвели до звернень зі скаргою на її дії, але надати пояснення ОСОБА_1 відмовилась та запевнила, що пояснення надасть 03.04.2017 р. після консультації з адвокатом, що підтверджується актом від 02.08.2017 р. 04.08.2017 р. позивач, прибувши до приймальні головного лікаря в усній формі заявила, що відмовляється надавати будь-які пояснення на отримані нею 02.08.2017 р. питання, які виникли в ході звернень ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 про що складено акт від 04.08.2017 р. 08.08.2017 р. в наркологічному кабінеті Металургійно-Довгинцівського районів ОСОБА_1 було надано наказ № 121к від 04.08.2017 р. про винесення дисциплінарного стягнення для ознайомлення, проте позивач відмовилась ставить підпис про ознайомлення з наказом, про що також складено акт від 08.08.2017 р. Щодо ствердження позивача, що їй не надавалась посадова інструкція для ознайомлення, то вказане спростовується копією особистої посадової інструкції, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена 30.01.2004 р. та в якій її власною рукою були зроблені помітки та написано відмову у підписані; копією журналу ознайомлення працівників з посадовими інструкціями, з якого вбачається, що у березні 2006 року лікар-нарколог ОСОБА_1 була ознайомлена з нею та позивачем був здійснений запис про невідповідність інструкції відповідно до вимог КЗпП України та копією посадової інструкції, затвердженої головним лікарем 03.03.2009 р., з якої вбачається, що з 2009 року по 2016 рік ОСОБА_1 особисто ознайомлювалась з посадовою інструкцією. Щодо посилання на не проведення завідуючою відділення ОСОБА_8 позачергового інструктажу, то він був проведений 07.08.2017 р., проте позивач знову відмовилась від підпису, про що складено акт від 07.08.2017 р. З правилами внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис в журналі ознайомлення працівників. Щодо відсутності в наркологічному кабінеті Металургійно-Довгинцівського районів Правил та посадових інструкцій, то адміністрація постійно надає до кабінету Правила та інструкції, однак вони зникають саме у ОСОБА_1, в інших наркологічних кабінетах зазначені документи в наявності. З графіком виходу на роботу в липні 2017 року позивач була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом. Державною службою України з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області у період з 21.08.2017 р. по 23.08.2017 р. в КЗ «КПНД» ДОР» була здійснена перевірка дотримання трудової дисципліни та притягнення 8 працівників, серед яких є ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності. Зазначеним актом встановлено, що при винесенні ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, адміністрацією закладу дотримано норми чинного законодавства, тому враховуючи викладене просить в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування відповіді на відзив позивачем зазначено, що щодо скарги ОСОБА_4 від 07.07.2017 року то 07.07.2018 року, до її робочого кабінету згадана громадянка ОСОБА_4 взагалі не заходила. Як нею раніше зазначалось у позовній заяві, талону на її прийом вона не отримувала. При цьому, хворий відвідує лікаря маючи на руках талон на прийом, виписаний медичною сестрою та віддає його особисто лікарю. Запис у «Журналі прийому відвідувачів та хворих» про звернення ОСОБА_4 було здійснено медичною сестрою ОСОБА_5, так як до її функціональних обов'язків входить ведення вказаного журналу. У Довгинцівсько-Металургійному наркологічному кабінеті взагалі працює два лікаря нарколога: вона та лікар ОСОБА_16, у зв'язку із чим, виникає питання, чому медична сестра ОСОБА_5, у випадку такого хвилювання за відвідувача, не запропонувала вирішити проблемне питання у другого лікаря - ОСОБА_17, а направила відвідувача писати на неї, позивача, скаргу за десять кілометрів до головного лікаря. Щодо скарги ОСОБА_18 від 20.07.2017 року то зазначила, що 20.07.2017 р. вона разом із медичною сестрою ОСОБА_19 були змушені здійснити прання медичних халатів, простирадл та гардин, так як адміністрацією відповідача не забезпечується окремий персонал для здійснення вказаних процедур. У зв'язку із цим нею було розміщено відповідне оголошення на вхідних дверях кабінету та вікні її робочого кабінету, де нею було зазначено, що 21.07.2017 року нею буде продовжено прийом відвідувачів з 08:00 год. до 14:00 год. Крім того, на робочому місці за тією ж адресою, перебував та вів прийом відвідувачів другий лікар-нарколог Довгинцівсько-Металургійного наркологічного кабінету ОСОБА_16 Фактично у цього лікаря скаржник ОСОБА_7 безперешкодно пройшов необхідний йому профілактичний огляд. У зв'язку із цим, обґрунтованих підстав для подання скарги на її дії чи бездіяльність у ОСОБА_7 не було. Однак, ознайомившись із змістом скарги вона приходить до висновку про те, що вона є сфальсифікованою, так як адресована до Урядової гарячої лінії за номером телефону «НОМЕР_1», яка у свою чергу не працює з 2016 року. Номером телефону урядової гарячої лінії з 2016 року є «1545». Вказане підтверджується інформацією з офіційного веб-порталу адміністративних послуг Києва на якому зазначається, що з 01.11.2016 року змінено номер телефону урядової «гарячої лінії» з «НОМЕР_1» на скорочений номер «1545». Слід також зазначити, що згідно змісту наданої їй скарги ОСОБА_7 від 20.07.2017 року, автором резолюції по ній є ОСОБА_20 (заступник міського голови Криворізької міської ради), а виконавцем зазначено ОСОБА_21 (начальник охорони здоров'я Криворізької міської ради). Однак, КЗ «Криворізький ПНД» ДОР, є закладом підпорядкованим Дніпропетровській обласній раді, що у свою чергу, також наводить на сумнівність існування такої скарги. Щодо скарги ОСОБА_10 від 20.07.2017 року, то у зв'язку із тим, що адміністрацією відповідача не було проведено службового розслідування щодо скарги цієї громадянки, вона викликала її листом до свого робочого кабінету. Однак її листа було залишено ОСОБА_10 поза увагою. Маючи на меті у повному обсязі розібратися у ситуації, що склалась, вона направила до неї патронажну медичну сестру ОСОБА_19 Відповідно до акту патронажного обстеження від 03.11.2017 року, ОСОБА_10 повідомила, що звернувшись до наркологічного кабінету вона побачила об'яву: «Помывочно-постирочный день». При цьому медична сестра ОСОБА_5 сказала їй, що лікар ОСОБА_1 відсутня на робочому місці та порекомендувала їй звернутись зі скаргою на телефонну урядову гарячу лінію «1545». ОСОБА_10 попросила підписати її документи другим лікарем-наркологом, але останній відмовився. Після цього, медична сестра ОСОБА_5 направила її до завідуючої диспансерним наркологічним відділом №2 ОСОБА_8 Остання попросила ОСОБА_10 написати скаргу на лікаря ОСОБА_1, з умовою, що тільки після цього будуть підписані її документи. Так ОСОБА_10 й зробила 17.11.2017 року ОСОБА_10 відвідала Довгинцівський наркологічний кабінет, де особисто їй підтвердила відомості, викладені в акті патронажного обстеження від 03.11.2017 року та дала згоду на надання їй амбулаторної психіатричної допомоги Щодо оформлення скарги за номером телефону Урядової гарячої лінії «НОМЕР_1», то тут спостерігається аналогічна ситуація зі скаргою ОСОБА_7 від 20.07.2017 року. Із доданої до відзиву відповідачем копії графіку роботи наркологічного кабінету за липень 2017 року вбачається, що його зміст, в частині зазначення місяця на який розповсюджується його дія, сфальсифіковано. Всі документи додані до відзиву на позовну заяву сфальсифіковано, а службове розслідування взагалі не проводилось, так як наприклад, проводилось у 2016 році на підставі наказу головного лікаря № 114 від 17.10.2016 р. «Про службове розслідування», де комісія прийшла до висновку про відсутність в її діях порушень. Щодо доданих до відзиву пояснювальних записок медсестер ОСОБА_5 та ОСОБА_22, які між собою є рідними сестрами, вважає, що до їх змісту необхідно віднести критично, з огляду на те, що між ними на протязі останніх років склались особисті неприязні відносини. Тому наполягає на задоволенні позову.

В обгрунтування заперечень відповідачем зазначено, що підстава звернення ОСОБА_4 до адміністрації закладу - це не проведення прийому лікарем у часи прийому, грубе поводження з відвідувачами кабінету та підлеглими (позивач в грубій формі виставила відвідувачку з кабінету о 13год. 55хв у зв'язку із закінченням робочого часу; лікар кричала на медичну сестру у присутності відвідувача), а тому пояснення позивача, що ОСОБА_4 взагалі не заходила до її кабінету є не правдивими. У своїй відповіді позивач зазначає, що всі скарги (ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10В.) є сфальсифікованими закладом, оскільки на номер НОМЕР_1 - телефон урядової гарячої лінії, неможливо поскаржитись у зв'язку із тим, що зазначений номер телефону з 01.11.2016 року не працює. Проте, зазначене спростовується зверненнями самої позивачки, яка 13.11.2017р. зверталась саме на урядову гарячу лінію 0-800-507-309 на дії в.о головного лікаря та старшої медичної сестри. Щодо акту патронажного обстеження, складеного 03.11.2017р. патронажною медичною сестрою ОСОБА_19, то даний акт є неналежним та допустимим доказом, оскільки завданнями патронажу є: проведення на дому, в сім'ях доліковування хворих, які виписані з стаціонарів, медичний нагляд за особами, які не потребують медичної допомоги в спеціалізованих закладах психіатричного профілю; оцінка умов життя осіб патронажу; виявлення медико-соціальних проблем клієнта; контроль за виконанням програм реабілітації; тощо. Таким чином можна дійти висновку, що в акті патронажу слід зазначати соціально-побутові, сімейні проблеми, стан здоров'я пацієнта, проведення бесід з профілактики захворювання. Проте, хоча в акті і зазначено мета і завдання обстеження місця помешкання ОСОБА_10 - з'ясування стану та виклик до наркокабінету, проте з тексту акту вбачається, що метою складання цього акту є з'ясування підстав написання скарги пацієнткою на дії лікаря-нарколога ОСОБА_1, а тому даний доказ є неналежним та допустимим, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК. Щодо доводів фальсифікації графіків виходу на роботу та взагалі всіх доданих документів до відзиву на позовну заяву є незрозумілим, яким чином та в чому вони сфальсифіковані, а тому вони є безпідставними. Не заслуговують на увагу твердження позивача, що закладом не проведено службове розслідування по факту невиконання нею професійних обов'язків, як було проведено у 2016 році, оскільки лише керівником закладу вирішується питання про проведення чи не проведення службових розслідувань. Крім того, питання щодо порядку проведення службових розслідувань у закладах МОЗ не врегульовано на законодавчому рівні, а тому це є правом, а не обов'язком керівника. З урахуванням вище викладеного вважають, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий обґрунтовано, а тому підстави для задоволення позовних вимог про скасування оспорюваного наказу та стягнення на її користь моральної шкоди - відсутні.

Допитана за клопотанням позивача свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона з 2006 року працює патронажною медсестрою в Дзержинсько-Довгинцівському наркокабінені разом із лікарем ОСОБА_1. За розпорядженням лікаря вона відвідувала із патронажем ОСОБА_4 для того, щоб викликати її до кабінету для дачі пояснень щодо написаної нею на лікаря скарги. До ОСОБА_7 за адресою вона також за розпорядженням лікаря виходила, однак , як з'ясувалось, за вказаною ним у зверненні адресою він ніколи не проживав. Щодо клімату в колективі пояснила, що починаючи з вересня 2016 року, коли вони із лікарем вийшли з тарифної відпустки, почались конфлікти. З приводу 20.07.2017 року пояснила, що того дня лікар замочила халати та тюль, оскільки санітарка відмовилась це робити. Лікар прала халати, а вона - тюль. Однак лікар здійснювала прийом. Можливо вони і зачиняли двері, однак це могло буть хвилин на 10, щоб чаю попити. Того дня вони приймали пацієнтів, на приймі була дівчина. ОСОБА_10 того дня не було. Коли вона після того спілкувалась із ОСОБА_10, вона їй повідомила, що то ОСОБА_5 їй сказала поїхати на Большевік підписувати МСЕК. Зазначила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з 1994 року вона працює дільничною медсестрою в Дзержинсько-Довгинцівському наркокабінені разом із лікарем ОСОБА_1. За графіком роботи з 8 до 11 вона працює в Довгинцівському наркокабінеті, а з 11 до 14 - в Дзержинському, та оскільки вони знаходяться в одному приміщенні, то вона фактично весь час з 8 до 14 знаходиться на одному робочому місці. З ОСОБА_1 у них два з половиною роки напружені відносини, лікар не добирає виразів при спілкуванні із нею та іншим персоналом, може висловлюватись на її адресу в присутності сторонніх осіб. З приводу пацієнтки ОСОБА_4 пояснила, що вона 07.07.2017 року десь о 13:45 -13:50 звернулась до наркокабінету з приводу оформлення документів для працевлаштування. ОСОБА_11 її зареєструвала, виписала талончик, перевірила по стат.відділу з приводу знаходження її на обліку. Коли вона підійшла до ОСОБА_1, щоб повідомити про пацієнта, та вже збиралась додому. Лікар сказала, що оформить документи завтра, однак пацієнтка, почувши це, дуже просила саме того дня її прийняти, оскільки вона дуже довго шукала їх наркокабінет. ОСОБА_1 почала на неї кричати, виставила пацієнтку за двері, зачинила двері та пішла. 20.07.2017 року лікар із ОСОБА_19 прийшли на роботу, прийняли хлопця та дівчину, вони підписували якісь документи на навчання. Потім прийшла ОСОБА_10 для оформлення листа МСЕК, вона її оформила та направила до лікаря. ОСОБА_10 повернулась і сказала, що у лікаря зачинено та там висить об'ява, вона їй стукала, однак ніхто двері не відчинив. ОСОБА_10 питала, де сидить керівництво, потім пішла. Після того лікар прийняла ще якусь дівчину і то тільки після того, як та почала стукати і в двері і по вікнам. З приводу пацієнта ОСОБА_7 пояснила, що йому необхідно було пройти огляд, оскільки він працював на КМК. Він прийшов під кінець робочого дня, звернувся до неї, вона йому оформила направлення до лікаря. Після він повернувся до неї та повідомив, що двері зачинені, висить табличка. На запитання представника відповідача повідомила, що з 1994 року у них не було профднів. ОСОБА_11 нікому не рекомендувала писати на ОСОБА_1 скарги. Також пояснила, що посадові інструкції та правила внутрішнього трудового розпорядку маються, її з ними ознайомлювали та де вони знаходяться відомо як їй так і ОСОБА_1

Вислухавши позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та інші докази, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та не заперечується представником відповідача, ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-нарколога (дільничного) диспансерного відділення № 2 Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Наказом головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_23 від 04.08.2017 р. № 121к про застосування щодо лікаря-нарколога (дільничого) диспансерного відділення № 2 ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання функціональних обов'язків посадової інструкції, а саме: п. 4.1. - надання консультативної допомоги населенню з наркологічних питань ( в тому числі на таємних умовах); п. 4.4. - проведення профілактичних наркологічних оглядів населення при працевлаштуванні, вступу до учбових закладів та іншим категоріям; п. 4.18 - виконання правил внутрішнього трудового розпорядку; п. 4.20 - виконання заходів по дотриманню виробничої дисципліни особисто та підлеглими працівниками, а також дотримання етики та деонтології в колективі. Наказано завідувачу диспансерного відділення № 2 ОСОБА_8 провести позачерговий інструктаж та посилити контроль по виконанню посадових обов'язків співробітниками відділення; в.о. начальника ВК ОСОБА_24 ознайомити з наказом всіх зацікавлених осіб(а.с.8 - копія наказу).

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Згідно із статтею 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Догана є найменш суворим стягнення за порушення трудової дисципліни та заходом особистого немайнового характеру.

Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

З системного аналізу викладених положень законодавства вбачається, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкта, суб'єкта, об'єктивної сторони, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо) (постанови Верховного Суду від 18.04.2018 р. по справі № 359/3507/17 та від 11.04.2018 р. по справі №804/8092/16).

При цьому відсутність пояснень від порушника трудової дисципліни не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник зможе довести те, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не надав (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 р. у справі № 761/20349/17).

На виконання ухвали суду відповідачем надано копії:

- журналу реєстрації кадрових наказів, відповідно до якого зареєстровано наказу №121к від 04.08.2017 р. про винесення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1;

- графіків виходу на роботу за червень, липень, серпень та вересень 2017 року;

- актів від 31.07.2017 р. та 25.08.2017 р. про відмову лікаря-нарколога ОСОБА_1 від підпису з графіком роботи за серпень та вересень 2017 р.;

- витягу з журналу ознайомлення працівників з посадовими інструкціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективного договору з поміткою ОСОБА_1, що посадова інструкція не відповідає КЗпП України;

- особистої посадової інструкції ОСОБА_1 затвердженої 24.03.2003 р. з помітками ОСОБА_1 та зазначенням того, що вона не згодна та відмовляється підписувати її з переліком причин;

- посадової інструкції лікаря-нарколога затвердженої 03.03.2009 р. та ознайомленням нею ОСОБА_1 22.12.2010 р. та 10.01.2014 р., про що свідчать її підписи;

- акту від 02.08.2017 р. про те, що лікарю-наркологу ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення на питання стосовно невиконання своїх функціональних обов'язків, з переліком питань вона була ознайомлена, що засвідчено її особистим підписом, проте надати пояснення відмовилась, запевнивши, що надасть пояснення 03.08.2017 р. після консультації з адвокатом;

- доповідної завідуючої диспансерним відділенням № 2 ОСОБА_9 про порушення функціональних обов'язків лікарем-наркологом ОСОБА_1 20.07.2017 р.;

- пояснювальних записок дільничної медсестри диспансерного відділення № 2 ОСОБА_25 щодо інцидентів 07.07.2017 р. та 20.07.2017 р. за участю лікаря-нарколога ОСОБА_1;

- пояснювальних записок молодшої медичної сестри диспансерного відділення № 2 ОСОБА_22 щодо інцидентів 07.07.2017 р. та 20.07.2017 р. за участю лікаря-нарколога ОСОБА_1 (а.с. 71-98).

В якості доказів на обґрунтування відзиву представником відповідача надано суду копії:

- оголошення на дверях кабінету диспансерного відділення № 2 від 20.07.2017 р. про «помывочно-постирочный профдень»;

- заяв ОСОБА_10 і ОСОБА_4 та їх звернень на урядову лінію;

- акту від 04.08.2017 р. про відмову ОСОБА_1 надати будь-які пояснення на отримані нею 02.08.2017 р. питання, які виникли при розгляді звернень ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_7;

- акту від 08.08.2017 р. про те, що лікар-нарколог дільничного диспансерного відділення № 2 ОСОБА_1 відмовилася ставити підпис про ознайомлення з наказом №121к від 04.08.2017 р. про винесення дисциплінарного стягнення стосовно невиконання своїх функціональних обов'язків;

- акту від 07.08.2017 р. про те, що лікар-нарколог дільничного диспансерного відділення № 2 ОСОБА_1 інструктаж прослухала в повному обсязі, з чим була не згодна, від підпису відмовилась;

- акту від 07.08.2017 р. про відмову ОСОБА_1 від підпису ознайомлення з актом складеним 07.08.2017 р.;

- акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування № 225.4.7-4, складеного 23 серпня 2017 р. щодо перевірки додержання Комунальним закладом «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» трудової дисципліни. (а.с. 107-135)

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені норми закону слід зробити висновок про те, що обов'язок доведення факту порушення працівником посадової інструкції, покладається саме на відповідача, який повинен довести ті обставини на які посилається у відзиві на позов, підтвердити їх належними та допустимими доказами.

Так, при розгляді справи суд бере до уваги наданий представником відповідача акт Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Державної служби України з питань праці, щодо перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування № 225.4.7-4, в Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» складеного 23 серпня 2017 р., яка тривала з 21.08.2017 р. по 23.08.2017 р. В ході інспекційного відвідування з питання дотримання трудової дисципліни було перевірено документи щодо притягнення 8 працівників до дисциплінарної відповідальності за період з 01.01.2017 р. по 21.08.2017 р., в тому числі й ОСОБА_1, під час якої встановлено, що при винесенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 адміністрацією закладу дотримані норми чинного законодавства. При перевірці були досліджені надані для перевірки документи та пояснення начальника відділу кадрів ОСОБА_13 від 22.08.2017 р.

Покази свідків не спростовують зазначене, оскільки протирічать одне одному.

Стосовно наданої копії акту патронажного обстеження (а.с. 188), то він складений медичним працівником ОСОБА_26 в односторонньому порядку та не спростовує надані суду представником відповідача копії особистих заяв та звернень ОСОБА_10 При цьому патронажне обстеження медичним працівником передбачає відібрання пояснень останнім у хворої з приводу її матеріально-побутових умов, стану здоров'я, контролю патронажною сестрою за дотриманням хворою призначеного режиму лікування, організація та проведення профілактично-оздоровчих заходів вдома у пацієнта, який перебуває на обліку; контроль та організація запобіжних заходів щодо ризику виникнення рецидивів чи ускладнень у хворого, тощо, але не відібрання пояснень у хворого з приводу його скарги.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання незаконним та скасування наказу № 121к від 04.08.2017 р. про винесення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та вважає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось з дотриманням норм чинного законодавства та врахуванням ступеня тяжкості вчинених проступків, особи ОСОБА_1, тощо.

Згідно частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення та відшкодування моральної шкоди, за недоведеністю.

Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 640,00 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), однак оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, вказані витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 139, 147-149 КЗпП України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко