Справа № 204/7551/16-ц
Провадження № 2/200/2836/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«04» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Лежньова О.Р.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У листопаді 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
- 3849,86 грн. штраф (процентна складова).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.
Згідно автоматичному розподілу справ між суддями зазначену цивільну справу 12 травня 2017 року розподілено судді Женеску Е.В.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 15 травня 2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 жовтня 2017 року.
08 листопада 2017 року позивач надав письмові пояснення, де вказав, що в розрахунку заборгованості враховано всі фінансові зобовязання боржника за кредитним договором, а також всі здійснені ним платежі на його виконання. Розрахунок відповідачем не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-бухгалтерська експертиза з метою зясування питання щодо наявності чи відсутності боргу не проводилась, а тому вважати даний розрахунок неналежним немає підстав.
15 травня 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, де виклав доводи, аналогічні викладеним у письмових запереченнях на позов.
Ухвалою суду від 15 травня 2018 року вирішено здійснювати подальший розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 15 червня 2018 року.
09 липня 2018 року позивач надав відповідь на відзив відповідача, де вказав, що кошти на виконання графіку погашення кредиту вносились відповідачем нерегулярно, що визнав сам відповідач у відзиву на позов, відповідно, умови договору виконувались неналежним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач не заперечує того, що кредитні кошти були ним отримані від позивача у розмірі, обумовленому договором.
Згідно наданих відповідачем доказів, а саме квитанцій про оплату кредиту, вбачається, що відповідачем були здійснені такі платежі на погашення заборгованості по кредиту (до дати предявлення позивачем позову):
30.04.2014 року 330 грн.; 13.06.2014 року 330 грн., 15.07.2014 року 350 грн., 18.08.2014 року 300 грн., 19.08.2014 року 50 грн., 15.09.2014 року 350 грн., 19.11.2014 року 350 грн., 25.02.2015 року 350 грн., 24.04.2015 року 1000 грн., 27.05.2015 року 1000 грн., 09.06.2015 року 1000 грн., 13.07.2015 року 1000 грн., 11.08.2015 року 1000 грн., 08.09.2015 року 1000 грн., 12.10.2015 року 1000 грн., 26.11.2015 року 1000 грн., 14.12.2015 року 1000 грн., 27.01.2016 року 1000 грн., 14.03.2016 року 2000 грн., 08.07.2016 року 200 грн., 12.07.2016 року 300 грн., 18.07.2016 року 300 грн., 25.07.2016 року 100 грн., 27.07.2016 року 100 грн., 26.09.2016 року 350 грн., 17.10.2016 року 350 грн., 12.11.2016 року 350 грн.
Дати та розміри платежів узгоджуються з відомостями, вказаними у розрахунку заборгованості, а також у виписці з карткового рахунку боржника, наданими позивачем.
Суд звертає увагу, що відповідно до п.5.2.4 кредитного договору позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором, в тому числі прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців, шляхом направлення повідомлення з зазначенням дати про дострокове розірвання договору.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дійсно здійснювалось нерегулярне погашення боргу, графік погашення кредиту не завжди дотримувався, та мали місце випадки прострочення сплати чергового платежу за період більше ніж два місяці, зокрема після платежу 19.11.2014 року наступний платіж був здійснений 25.02.2015 року, після платежу 14.03.2016 року наступний платіж був здійснений 08.07.2016 року.
У відповідності до ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Разом з тим, позивач не надав доказів, що ним було виконано вимоги п.5.2.4 кредитного договору, а саме направлено боржнику повідомлення з зазначенням дати про дострокове розірвання договору.
Суд також звертає увагу, що відповідно до ч.10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.
З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що ним було направлено відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору, суд приходить до висновку, що позивач не отримав права вимагати дострокового повернення відповідачем боргу, а отже, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові відмовлено в повному обсязі, судові витрати з відповідача не стягуються.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: Е.В. Женеску