________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1318/11
Провадження № 2/520/1616/18
УХВАЛА

29.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, який позивач подав до суду 15 лютого 2010 року та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1449003 гривні 37 копійок у відшкодування витрат з реконструкції та будівництву торгівельного центру (кафе-бару) та складського приміщення біля нього, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, та 150000 гривень у відшкодування винагороди за надання послуг з реконструкції та будівництву торгівельного центру (кафе-бару) та складського приміщення біля нього, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 березня 2010 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

20 травня 2010 року судом було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої поставлені наступні питання:

1. Чи відповідає кількість, якість та асортимент будівельних матеріалів, які були використані під час виконанням реконструкції торгівельного центру (кафе-бару) та будівництва складських приміщень, розташованих в Одеській області, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 20, кількості, якості та асортименту будівельних матеріалів, що були придбані згідно документів, наданих ОСОБА_1, які знаходяться в матеріалах справи?

2. Чи відповідають обсяги будівельних робіт, які відображені в документах, наданих ОСОБА_1, та які знаходяться в матеріалах справи, фактично здійсненим роботам по реконструкції торгівельного центру (кафе-бару) та будівництву складських приміщень, розташованих в Одеській області, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 20?

3. Чи відповідають надані ОСОБА_1 кошториси, акти приймання виконаних робіт та інші документи вимогам Державного комітету України з будівництва та архітектури та іншим нормативним актам України за їх формою та змістом?

4. Чи відповідають витрати в тому числі на оплату праці та види будівельних робіт, що відображені в документах, наданих ОСОБА_1, та які знаходяться в матеріалах справи, державним нормативам (нормам, стандартам), які застосовуються на території України?

Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

17 липня 2015 року матеріали цивільної справи були повернуті до Київського районного суду м. Одеси з повідомленням про неможливість проведення експертного дослідження, у звязку з не представленням витребуваних експертом документів та не узгодженням строку проведення експертизи.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.07.2015 року провадження по цивільній справі за № 1512/2-1318/11 відновлено та призначено до відкритого судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.09.2015 року ухвалено направити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали цивільної справи № 1512/2-1318/11 для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи, по наявним в матеріалах справи документам. Провадження у цивільній справі № 1512/2-1318/11 зупинено до отримання висновку експертів.

06 квітня 2017 року Київським районним судом міста Одеси направлено в розпорядження експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали цивільної справи №2-1927/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваною угодою, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання договору дарування удаваною угодою, для дослідження вказаних матеріалів під час проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №1512/2-1318/11 відповідно до ухвал Київського районного суду міста Одеси від 14.09.2011 року та від 21.09.2015 року.

24.04.2018 року до Київського районного суду міста Одеси були повернуті матеріали цивільної справи №1512/2-1318/11 з матеріалами цивільної справи №2-1927/09, з повідомленням експерта №5978 від 18.01.2018 року про неможливість надання висновку за матеріалами цивільної справи №1512/2-1318/11.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2018 року поновлено провадження по цивільній справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

14 червня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, в якій представник просив суд призначити судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи відповідає кількість, якість та асортимент будівельних матеріалів, які були використані під час виконанням реконструкції торгівельного центру (кафе-бару) та будівництва складських приміщень, розташованих в Одеській області, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 20, кількості, якості та асортименту будівельних матеріалів, що були придбані згідно документів, наданих ОСОБА_1, які знаходяться в матеріалах справи?

2. Чи відповідають обсяги будівельних робіт, які відображені в документах, наданих ОСОБА_1, та які знаходяться в матеріалах справи, фактично здійсненим роботам по реконструкції торгівельного центру (кафе-бару) та будівництву складських приміщень, розташованих в Одеській області, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 20?

3. Чи відповідають надані ОСОБА_1 кошториси, акти приймання виконаних робіт та інші документи вимогам Державного комітету України з будівництва та архітектури та іншим нормативним актам України за їх формою та змістом?

4. Чи відповідають витрати в тому числі на оплату праці та види будівельних робіт, що відображені в документах, наданих ОСОБА_1, та які знаходяться в матеріалах справи, державним нормативам (нормам, стандартам), які застосовуються на території України?

У вказаному клопотанні представник відповідача просив суд доручити проведення судової будівельно-технічної експертизи експерту ОСОБА_7.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14 червня 2018 року було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_7, на час проведення якої провадження по справі зупинено.

23 листопада 2018 року з вищевказаної експертної установи були повернуті матеріали цивільної справи №1512/2-1318/11, разом з висновком №014/18 судової будівельно-технічної експертизи від 16 листопада 2018 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23 листопада 2018 року провадження по справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 грудня 2018 року 16 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 13 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У звязку з неявкою позивача у судове засідання, судом було відкладено проведення судового засідання на 29 грудня 2018 року о 10 годині 00 хвилин.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання 29.12.2018 року також повторно не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується повернутим до суду поштовим відправленням наявним в матеріалах справи з зазначенням причини невручення з підставі не проживання останнього, про причини неявки суд не повідомив.

Частинами 6,7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що усі судові виклики позивача до судових засідань здійснювались шляхом направлення, поштою разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення, судових повісток про виклик на імя ОСОБА_1 за адресою зазначеною ним особисто у позові, а саме: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Позивачем суд не повідомлялось про причини своєї неявки.

Між іншим суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Позивач суд окремою заявою, суд не повідомляв про зміну свого місця проживання.

Однак, не зважаючи на неповідомлення позивачем суд про зміну свого місця проживання, судом було надано відповідний запит до відділу адресної довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області щодо встановлення актуальної інформації щодо зареєстрованого місця проживання позивача по справі ОСОБА_1

На вказаний запит, 18 грудня 2018 року до суду надійшла відповідна відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак 27.04.2017 року знятий з обліку за рішенням суду.

Відповідно до ч.11 ст.28 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

У звязку з наявною інформацією, що ОСОБА_1 по справі не зареєстрований, судом виклик позивача до судових засідань також здійснювався шляхом опублікування оголошень про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого ОСОБА_1 вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Отже судом здійснювався виклик позивача шляхом направлення, поштою разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення, судових повісток про виклик останнього за останнім відомим місцем його реєстрації, а також через опублікування оголошень про виклик його на офіційному веб-сайті судової влади України.

На підставі вищевикладеного вбачається, що позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, повторно не зявився до судового засідання без поважних причин, не повідомивши суд про причини неявки, не надавши заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

З урахуванням вищевикладеного, суд звертає увагу, що останній раз позивач був присутнім у судовому засіданні призначеному на 28.02.2013 року, з дати якого по цей час позивач ОСОБА_1 жодного разу не зявлявся до судових засідань, а також не здійснював жодних дій, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, яке в свою чергу було ініційовано саме за його позовом, що розцінюється судом, як втрата інтересу позивача до цього судового провадження.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам розяснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Судом враховується, що провадження в цій справі відкрито 03 березня 2010 року, тобто майже вісім років тому, систематичні незявлення позивача до судових засідань починаючи з 28.02.2013 року робить неможливим проведення розгляду справи, що призводить до постійних їх відкладень, за наслідком чого призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Під час вирішення питання про залишення позову без розгляду у звязку з повторною неявкою, судом також враховується, що відповідно до п.3 ч.1 ст.157 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду,у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд враховує складність справи, стадію розгляду, готовність сторони до самостійного захисту своїх інтересів, добросовісність дій позивача, який не з'явився, за наслідком чого вважає за неможливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивач повторно не зявився в судове засідання про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином; не повідомивши суд про причини неявки; заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило; не здійснив жодних дій для отримання інформації про стан провадження в цій справі, у відповідності до норм Цивільного Процесуального Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, судом враховується, що залишення позову без розгляду не порушує право позивача на доступ до суду, а є способом вжиття дій направлених на усунення неналежних виконань позивачем своїх процесуальних обовязків та певною мірою заходом суду для протидіяння здійсненим перепонам для руху справи створюваними недобросовісними учасниками справи, оскільки недієздатність суду протидіяти такім діям є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції, а також оскільки залишення позову без розгляду, не перешкоджає позивачеві для повторного звернення до суду з таким позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду.

Керуючись ст. п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду з цим позовом повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л.В.