Справа № 185/5528/18
Провадження № 2/185/3171/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кириленко Л.Г., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/5528/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить (згідно уточненої позовної заяви від 28.09.2018 ) суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2010 року та до повноліття дитини, стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровскої області по справі 2-7260/2010, збільшити розмір додаткових витрат, які стягуються з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 800 грн. щомісячно, з урахуванням подальшого підвищення цін та індексу інфляції, стягнути з відповідача ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, відкликати з виконання виконавчий лист, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровскої області по справі 2-7260/2010, про стягнення з відповідача ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування та розумовий розвиток, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період часу з 03.09.2018 року по 14.09.2018 року, в сумі 1 175, 62 грн., обґрунтовуючи наступним.

Відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачем. В теперішній час доходів позивача не вистачає для утримання дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровскої області по справі 2-7260/2010 від 14.10.2010 року, стягнуто з відповідача ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2010 року та до повноліття дитини та додаткові витрати на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 800 грн. щомісячно, з урахуванням подальшого підвищення цін та індексу інфляції. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час вищевказане рішення не відповідає вимогам законодавства України, у звязку з чим розмір аліментів та додаткових витрат, має бути збільшений. На дату ухвалення рішення стягнутої суми додаткових витрат було достатньо, однак з того часу минуло 8 років та покупна властивість суми 800 грн. значно зменшилась. Крім того, збільшились потреби дитини у звязку з її хворобою, реабілітаційних заходах та розумовим розвитком дитини, мінімальна заробітна плата та мінімальний прожитковий мінімум зросли, що тягне за собою підвищення вартості лікування, проїзду, медичних препаратів. Донька сторін є дитиною-інвалідом, відповідно до призначень лікарів дитина періодично потребує медичних процедур, проходження курсу (3 рази на рік) нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавець. Рекомендовано спостереження невролога, ортопеда, психолога, масаж, заняття на орбітреці, заняття на дошці Євмінова, плавання, гідрокінезотерапія, ерготерапія, дельфінотерапія, ліки для підтримки стану здоровя, спеціальне ортопедичне взуття, підгузки, та інше. Вартість лікувальної путівки зросла з 6860,00 до 12 940, 00 грн., а з проживанням - 50 764.00 грн. В період часу з 03.09.2018 року по 14.09.2018 року при проходженні 8 курсу інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації додатково були втрачені кошти на медичні процедури та препарати в сумі 2 351, 23 грн. Вважає, що розмір додаткових витрати на дитину складає 96 000 грн. в рік, тобто 8000 грн. в місяць. В теперішній час доходів позивача та стягуваних аліментів, додаткових витрат не вистачає для утримання дитини, в звязку з вищевикладеним позивач звертається до суду.

30.08.2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

29.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено розгляд справи по суті.

18.09.2018 та 06.11.2018 року відповідачем по справі надані заперечення на позовні вимоги, відповідно до яких відповідач просить відмовити в ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про збільшення розмірів аліментів та додаткових витрат на дитину, мотивуючи наступним. З 20.09.2003 року по 25.02.2011 року сторони перебували в шлюбі, за час шлюбних відносин, 12.03.2005 року народилась донька- Поліна. Після розірвання шлюбу, квартира, яка була придбана батьками ОСОБА_2 та все придбане за роки сумісного проживання, залишилася у власності ОСОБА_1 З серпня 2010 року на підставі добровільної заяви ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку, доходу. За рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються додаткові витрати на лікування та розумовий розвиток дитини- Поліни, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 800,00 грн., з урахуванням подальшого підвищення цін та індексу інфляції, розмір яких на сьогоднішній день складає 986,40 грн. Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за період з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року загальна сплачена сума аліментів на утримання ОСОБА_3, складає 44 554,90 грн., тобто 3 713,00 щомісячно. ОСОБА_2 несе в повній мірі відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей необхідних для підтримки стану здоров'я та розвитку дитини, враховуючи поставлений діагноз, розмір аліментів є необхідним та достатнім. Середня заробітна плата ОСОБА_2 становить 13 671, 00 грн., на час винесення рішення в 2010 році становила 4620, 00 грн., додаткових доходів відповідач не має, працює на державній службі. Щодо проходження курсу нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця, вважає, що цей заклад є комерційним, з дуже завищеними цінами, призначення лікарів носять рекомендаційний характер і не є обовязковими. Вважає фінансово можливим збільшити розмір додаткових витрат на лікування та розумовий розвиток дитини у сумі 1 200,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляцій, починаючи з дня винесення рішення до повноліття дитини, в іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, зазначила, що вона не працює, так як з урахування діагнозу доньки їй необхідний постійний догляд, отримує лише допомогу від держави, послуги няні коштують дуже дорого, приблизно 7000 грн., її доходу та аліментів не достатньо, для отримання послуг няні. Лікування доньки в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця рекомендовано лікарями, крім того, жодна інша клініка, з урахування діагнозу доньки, не надає відповідних послуг. Тому вони проходять курси лікування саме в цій клініці, пройшли вже 8 курсів, є позитивна динаміка. В подальшому позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнену позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає фінансово можливим збільшити розмір додаткових витрат на лікування та розумовий розвиток дитини у сумі 1 200,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляцій, вважає такий розмір додаткових витрат є достатнім, вважає, що лікування доньки в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця є рекомендованим, ця клініка дужа дорога, є інші клініки в які можливо звернутись. Також, вважає, що позивач не є непрацездатною особою, також повинна нести витрати по утриманню їх доньки, може працювати, отримувати дохід, а для доньки винайняти няню. В подальшому надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає частково у сумі 1 200,00 грн.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії свідоцтва про народження. Серії 1-КИ № 014727, яка знаходиться на утриманні у позивача.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 620- розірвано, що підтверджується копією рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2011 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є дитиною-інвалідом, законний представник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідно до копії посвідчення, виданого УПСЗН м. Павлограду Дніпропетровської області від 18.07.2017 року, серії ААГ № 201954, призначено державну соціальну допомогу з 15.12.2015 року до 11.03.2023 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на хромосомну аномалію. 40ХХ del (7) (д 34). Затримка психомоторного розвитку, відповідно до медичного висновку № 1/1 від 04.10.2006 року виданого міською лікарнею № 4 управління охорони здоровя Павлоградської міської ради.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, за станом здоровя потребує індивідуального нагляду матері, дитина інвалід дитинства з 2005 року, діагноз: вроджена аномалія розвитку головного мозку, тетрапарез спастичний, симптоматична епілепсія, що підтверджується довідкою № 704, виданої КЗ «ЦПМСД м. Павлоград», від 27.06.2018 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2010 року та до повноліття дитини, та стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 800 грн. щомісячно, з урахуванням подальшого підвищення цін та індексу інфляції.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог зазначено, що на дату ухвалення рішення стягнутої суми додаткових витрат було достатньо, однак з того часу минуло 8 років та покупна властивість суми 800 грн. значно зменшилась. Крім того, збільшились потреби дитини у звязку з її хворобою, реабілітаційних заходах та розумовим розвитком дитини, мінімальна заробітна плата та мінімальний прожитковий мінімум зросли, що тягне за собою підвищення вартості лікування, проїзду, медичних препаратів. Донька сторін є дитиною-інвалідом, відповідно до призначень лікарів дитина періодично потребує медичних процедур, проходження курсу нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавець, що підтверджується матеріалами справи, постійно потребує медичного лікування, та підгузків (а.с. 12,14-15,19-52). Доньці прописано для підтримки стану здоровя, спеціальне ортопедичне взуття, що підтверджується матеріалами справи (а.с.16-18 ). В період часу з 03.09.2018 року по 14.09.2018 року при проходженні 8 курсу інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації додатково були втрачені кошти на медичні процедури та препарати в сумі 2 351, 23 грн. що підтверджується матеріалами справи (а.с.86-87).

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач звертала увагу на те, що розмір стягнутих з відповідача судом аліментів в частині обмеження мінімального розміру стягнутих аліментів, з урахуванням внесених змін до чинного законодавства, повинен бути збільшений з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно ч. 2 ст. 182 СК України(в редакції чинній на час винесення рішення) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017(набрав законної сили 08.07.2017) внесено зміни зокрема до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, права дитини на достатній життєвий рівень та внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дитини про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, схвалена резолюцією 50/155Генеральної Асамблеї ООН від 21грудня 1995року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XІІ) Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Зазначенні положення ґрунтуються також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 13.09.2017 р. у справі № 6-1489цс17.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано докази того, що з урахуванням стану здоровя та діагнозу дитини позивач кожен місяць додатково несе витрати на ліки та підгузки в сумі близько 1000 грн. (а.с. 26), також дитині необхідна та призначено лікарями спеціальне ортопедичне взуття, вартість якого складає близько 1000 грн. (а.с. 17-18, 31-32), донька сторін два рази на рік (8 вісім курсів за 4 роки) проходить курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавець, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 27-30,81), вартість курсу лікування зросла з 6860,00 до 12 940, 00 грн. (а.с. 36,37, 38, 82). Позивачем надано докази сплати саме за курс лікування в розмірі рахунків на оплату (а.с. 40,41,44,), доказів сплати та вартості проживання, харчування на суму 50 764 грн. позивачем не надано. Також, позивачем надано докази вартості проїзду для лікування доньки в обидві сторони, що складає близько 2000 грн. на рік (два курси в рік).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог зазначених статей ЦПК України позивач не надав доказів того, що вартість додаткових витрат на лікування та розвиток дитини складає 96000 грн. на рік, відповідачем, в своє чергу не надано доказів, того, що він з урахуванням його майнового та сімейного стану, стану здоровя не може сплачувати додаткові витрати на дитину.

Судом враховано, що відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, сплачує аліменти в розмірі приблизно 3 713,00 щомісячно, середня заробітна плата ОСОБА_2 становить 13 671, 00 грн., на час винесення рішення в 2010 році становила 4620, 00 грн., додаткових доходів відповідач не має, працює на державній службі. (а.с. 69-71)

Отже, позивачем доведено, що у звязку з погіршенням матеріального становища, що повязано зі станом здоровя дитини, необхідністю постійного лікування доньки, підвищення цін на необхідне лікування, розмір стягнутих з відповідача додаткових витрат 800,00 грн. не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розраховуючи суму додаткових передбачуваних витрат суд виходить з наступного розрахунку: 12 000 грн. на рік (1000 грн. в місяць на ліки та підгузки) + 1000 грн. в рік на ортопедичне взуття + 25880 грн. на рік (2 курси лікування в клініці) + 2000 грн. на рік (вартість проїзду) = 40880 грн./2 (рівність прав та обовязків батьків стосовно утримання дитини)=20440 грн. /12 місяців = 1700 грн. в місяць

На підтвердження позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини за період з 03.09.2018 року по 14.09.2018 року при проходженні 8 курсу інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації додатково були втрачені кошти на медичні процедури та препарати в сумі 2 351, 23 грн., позивача надала відповідні чеки що підтверджується матеріалами справи (а.с.86-87), враховуючи вартість основного лікування та розмір стягнутих додаткових витрат в сумі 800 грн., суд приходить до висновку, що ці витрати є додатковими та не охоплені сумою 800 грн. в місяць.

Новий розмір аліментів стягується з дня набрання рішенням законної сили.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнутих аліментів за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду.

Збільшити розмір додаткових витрат на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування та розумовий розвиток дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виконавчі листи, видані за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року у цивільній справі 2-7260/2010, відкликати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період часу з 03.09.2018 року по 14.09.2018 року, в сумі 1 175 (одна тисяча сто сімдесят пять ) грн. 62 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Позивач - ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідач - ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко