Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

законного представника відповідача ОСОБА_3,

представника КМДА Гулевич М.С.,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача малолітнього ОСОБА_6, третя особа: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, третя особа: Київська міська державна адміністрація, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що 23 серпня 2013 року син позивача ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3. Невістка була зареєстрована в АДРЕСА_5. Після реєстрації шлюбу з сином позивача - третьою особою по справі ОСОБА_5, подружжя стало проживати в квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6, якого було зареєстровано за місцем проживання його батька, в квартирі АДРЕСА_1, що в місті Києві.

Посилаючись на те, що після розірвання 11 листопада 2016 року шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, невістка з онуком переїхала жити до свого місця реєстрації в с. Бобрик, Броварського р-ну і з цього часу у вказаній квартирі ОСОБА_3 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживають, а реєстрація онука у квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачу, є формальною, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визнати малолітнього онука ОСОБА_6, законним представником якого є його матір ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житлом.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Пояснив суду, що після реєстрації шлюбу між його сином та колишньою невісткою, подружжя проживало в належній позивачу квартирі. В цій же квартирі проживав сам позивач зі своєю дружиною. Після народження онука ОСОБА_6 (відповідача по справі), він був зареєстрований у квартирі позивача, оскільки в цій же квартирі був зареєстрований син позивача - ОСОБА_5. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу колишня невістка забрала онука та наразі позбавила позивача бачитися з ним, позивач ОСОБА_1 просив визнати онука таким, що втратив право користування квартирою діда.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах відповідача малолітнього ОСОБА_6, позовні вимоги визнала. Пояснила суду, що спільне проживання у квартирі з колишнім чоловіком та його батьками неможливе. Свідомо виїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Бобрик, Броварського району, Київської обл. В будинку батьків після зняття ОСОБА_6 з реєстрації має намір зареєструвати сина.

Батько дитини - третя особа по справі ОСОБА_5 просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник Київської міської державної адміністрації у судовому засіданні щодо прийняття рішення поклалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.07.2007 року, виданим на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, законним представником якого є його матір ОСОБА_3, 26.12.2014 року було зареєстровано в квартирі за заявою його батька ОСОБА_5 (а.с.15).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2016 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 11).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2016 стягнуто аліменти з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 ( а.с. 12).

Як не заперечувалося законним представником відповідача, після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 вона переїхала жити до свого місця реєстрації в с. Бобрик, Броварського р-ну, забравши сина ОСОБА_6. З цього часу у спірній квартирі свекра вона з сином не проживають.

Факт не проживання дитини у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується Актами від 20.10.2017, 10.02.2018, 20.06.2018, 19.09.2018, складеними уповноваженими особами ЖБК «Авіатор-8» (а.с.18-21).

У зв'язку з тривалим, понад рік не проживанням онука у квартирі, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою подальшого зняття з реєстрації у квартирі онука ОСОБА_6.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК та ЖК України.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право користуватися чужим майном регламентується ст.ст. 401-402 ЦК України, відповідно до яких право на користування чужим майном може бути встановлено на підставі договору, закону, заповіту або рішенням суду. Стаття 405 ЦК України передбачає право користування житлом членами сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Питання місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 ЦК України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на те, що малолітня дитина продовж останніх двох років проживає з матір'ю в с. Бобрик, Броварського району, Київської області, її місцем проживання став будинок, в якому зареєстрована його мати ОСОБА_3

За таких обставин, дитина ОСОБА_6 похідне від його батька право вважатися таким, що має місце проживання за адресою реєстрації свого батька, втратив, та в силу не проживання у квартирі понад 1 рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації дитини не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Будучи зареєстрованою у спірній квартирі ОСОБА_6 не набув за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно нерухомого майна, а відтак його право власності не порушується.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2018 року.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 21 грудня 2018 року.

Суддя

Т. В. Войтенко

Суддя Т. В. Войтенко