П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 757/29405/17

Провадження: № 22-ц/824/153/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Сербін Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Писанця В.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Зазначила, що вона перебувала із ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2010 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн., починаючи з 26 лютого 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Їх дитина має хист до гри на фортепіано та вивчення іноземних мов. Розвиток вказаних навичок потребує численних матеріальних затрат. Позивач одноособово несе численні додаткові витрати на утримання доньки, які викликані розвитком здібностей дитини, а також витрати на лікування, оздоровлення, відпочинок, тощо. Просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 68 664,77 грн., які були понесені у період з 2013 року по 2017 рік.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 68 664,77 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 Зазначив, що задовольняючи позов ОСОБА_2, суд не врахував, що до лютого 2017 року вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та виїжджали на відпочинок усією родиною. Суд не врахував його доводів, що стягнення додаткових витрат на дитину має бути викликане особливими обставинами, безпідставно прийняв до уваги товарні та фіскальні чеки, що надавалися позивачкою, оскільки вони не відповідають вимогам Закону.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 травня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно опублікованого в газеті «Голос України» повідомлення Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», цивільні справи, які перебували провадженні Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 жовтня 2018 року прийнято справу за позовом ОСОБА_2 до свого провадження, визначено дату апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що спір вирішений судом правильно.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 квітня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (т. 1, а. с. 21).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2010 року з ОСОБА_1 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн., починаючи з 26 лютого 2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (т. 1, а. с. 22-25).

Позивач посилається на те що за період з 2013 року по 2016 рік нею були понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 137 329,54 грн., які викликані розвитком здібностей дитини, а також витрати на лікування, оздоровлення, відпочинок тощо.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано копії платіжних документів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Судом неповно встановлено обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Стягуючи із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 68 664,77 грн., суд першої інстанції не надав вказаному оцінки та не перевірив чи викликані вказані витрати особливими обставинами.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_2 зазначила, що вона понесла за період з 2013 по 2017 рік додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 137 329,54 грн., з яких: 1605,50 грн. - на придбання спорттоварів, іграшок, інвентарю, 67 798,76 грн. - витрати на відпочинок та дозвілля, 7440,00 грн. - навчання в дитячій музичній школі; 4800,00 грн. - спортивно-оздоровчі послуги; 29 850,00 грн. - послуги з вивчення англійської мови; 20 162,08 грн. - одяг, 1888,60 грн. - книги та шкільне приладдя; 3794,60 грн. - інші витрати, що включать інгалятор, мобільний телефон.

Разом з тим, з урахуванням положень ст. 185 СК України витрати на відпочинок та дозвілля, одяг, книги, шкільне приладдя, інші витрати, що включать інгалятор, мобільний телефон, не можуть бути віднесені до додаткових витрат, оскільки вони не викликані особливими обставинами.

Також, позивачкою не доведено, що витрати на придбання спорттоварів, іграшок, інвентарю, спортивно-оздоровчі послуги пов'язані із такими обставинами як розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Як було встановлено, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не має складних захворювань, не є інвалідом. Відтак, колегія суддів вважає, що вказані витрати не пов'язані з особливими обставинами та є витратами на утримання дитини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має здібності у музиці та вивченні іноземних мов, займалася в музичній школі та школі вивчення іноземних мов.

ОСОБА_1 не спростовано вказаних обставин.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_2 надано суду документи на підтвердження понесених витрат на оплату занять з музики та вивчення іноземних мов, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 половини сплачених сум, як додаткових витрат - 18 645,00 грн. (7440,00 грн. + 29 850,00 грн.)/2) (т. 1, а. с. 18, 20).

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вони проживали однією сім'єю до лютого 2017 року та мали спільний бюджет, оскільки такі доводи не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Вказані витрати несла ОСОБА_2

В обґрунтування своїх доводів відповідач посилався на документи зі спільного відпочинку у Туреччині. Проте, вказані обставини не підтверджують наявності у сторін спільного бюджету до лютого 2017 року.

Також, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на невідповідність вимогам Закону товарних та фіскальних чеків, як безпідставні.

Витрати на оплату занять з музики та вивчення іноземних мов підтверджені позивачкою належними письмовими доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року підлягає зміні шляхом зменшення суми додаткових витрат на дитину з 68 664,77 грн. до 18 645 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року змінити.

Зменшити суму додаткових витрат на утримання дитини, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, з 68 664,77 грн. (шістдесяти восьми тисяч шістсот шести десяти чотирьох) до 18 645 грн. (вісімнадцяти тисяч шестисот сорока п'яти).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р.Гаращенко

А.А.Пікуль