номер справи 2/333/1992/18
номер провадження 333/3511/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_2) про встановлення юридичного факту та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона з 2000 року проживала із ОСОБА_3 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. За час спільного проживання у 2008 році за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_3, та у 2009 році автомобіль Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на які за домовленістю документи оформили на ОСОБА_3 18.05.2018 року ОСОБА_3 помер. До спадкового майна померлого входить вищезазначене майно: квартира та автомобіль, придбані за спільні з позивачем кошти. Спадкоємцем першої черги за законом померлого є його мати ОСОБА_2 відповідач по справі та спільна с позивачем дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без укладення шлюбу в період з 2000 року та по день його смерті 18.05.2018 року; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 та на ? частину автомобіля Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

У судове засідання позивач не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не зявилася, але до суду надійшла про розгляд справи за її відсутності, просила суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 99).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяви сторін по справі, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 почали проживати однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

16.11.2004 року народилася ОСОБА_4 батьками якої є: матір ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, Україна, актовий запис № 966, що міститься в матеріалах справи (а.с. 7).

14.05.2008 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2633, ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 10-17).

25.11.2009 року ОСОБА_3 придбав автомобіль Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується контрактом, платіжним дорученням від 26.11.2009 року, актом від 27.11.2009 року та технічним паспортом на автомобіль (а.с. 18-20, 31-32).

18.05.2018 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3251, що міститься в матеріалах справи (а.с. 6).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_3 є його мати ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_4

Відповідно до спадкової справи № 64/2018, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 після померлого ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини після померлого звернулися: ОСОБА_1, яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки ОСОБА_4, та ОСОБА_2 (а.с. 156-172).

Отже, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов'язків.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 у період з 2000 року по день смерті останнього, а саме: по 18.05.2018 року, для визнання спільно нажитим майно: квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без укладення шлюбу в період з 2000 року та по день його смерті 18.05.2018 року підтверджує: наявність спільного побуту та спільних друзів, народження спільної дитини, спільний відпочинок, спілкування подружжя з батьками; придбання ними рухомого та нерухомого майна підтверджено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем.

Відповідно до статей 60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, оскільки придбані за спільні кошти та в період проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_3 та автомобіль Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є їх спільною сумісною власністю, та виходячи з рівності часток кожного з них на спірне майно, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину вказаного майна, а тому вимоги позивачки в цій частині також підлягають задоволенню, оскільки є законними, обґрунтованими та належним чином доведеними.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 370 ЦК України, ст.. ст.. 60,63, 65, 70, 74 СК України, ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 18.05.2018 року, в період з 2000 року по 18.05.2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину автомобіля Suzuki GV 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов