Справа № 460/3246/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/748/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за договором №00611833 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформлення платіжної картки від 28 жовтня 2013 в сумі 6177,79 грн ( шість тисяч сто сімдесят сім грн 79 коп), а саме: інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі 2435,62 грн (дві тисячі чотириста тридцять п'ять грн 62 коп), інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 3495,17 грн ( три тисячі чотириста дев'яносто п'ять грн 17 коп), 3% річних за прострочення сплати тіла кредиту в розмірі 98,14 грн (дев'яносто вісім грн 14 коп), 3% річних за прострочення сплати відсотків по кредиту в розмірі 148,86 грн ( сто сорок вісім грн 86 коп).

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в розмірі 194(сто дев'яносто чотири) грн 88 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що 18 грудня 2017 р. відповідач сплатив грошові кошти в сумі 45 970,69 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором №00611833, яка на 8 140,72 грн. більша за заявлені Позивачем позовні вимоги. Таким чином 18 грудня 2017р. відповідачем були виконані позовні вимоги Позивача.

Проте, Позивачем було надано фінансовий розрахунок згідно якого заборгованість Відповідача за договором №00611833 станом на 22 лютого 2018р. становить 153 104,14 грн. При цьому, Позивач не звертався із заявою про збільшення позовних вимог.

Однак, всупереч зазначеного, судом було прийнято рішення про стягнення суми в розмірі 6177,79 грн. (шість тисяч сто сімдесят сім гривень 79 копійок), а саме: інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі 2435,62 грн, інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 3495,17 грн, 3% річних за прострочення сплати тіла кредиту в розмірі 98,14 грн, 3% річних за прострочення сплати відсотків по кредиту в розмірі 148,86 грн. При цьому суд не обґрунтовує за який період стягується означена сума коштів та не наводить за якою формулою здійснюється її обрахунок.

Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції 25 жовтня 2013 між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №00611833 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. Згідно статті 1 кредитного договору банк, на підставі заяви позичальника на відкриття поточного рахунку з оформлення платіжної картки, оформляє позичальнику платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD, відкриває поточний картковий рахунок №01821 в гривні та здійснює його обслуговування.

У відповідності до додаткової угоди №1 від 28.10.2013 банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у сумі 20 000 грн на строк з 28 жовтня 2013 по 27жовтня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32% річних на споживчі цілі.

Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті інших платежів за користування кредитом належним чином не виконував, протягом періоду користування наданим кредитом, що минув, постійно порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19 травня 2015 становила 37829,97 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 19775,54 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 9776,64 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 600 грн., пені за прострочення сплати процентів - 1500 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 2435,62 грн, суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсотках - 3495,17 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 98,14 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 148,86 грн.

Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням.

Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обов'язку відповідач не виконував.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 18 грудня 2018 року сплатила 45 970,69 грн в рахунок погашення заборгованості за договором №00611833 від 25 жовтня 2013 року, на підтвердження чого представила платіжну квитанцію на вказану суму.

Згідно з розрахунком заборгованості, представленим відповідачем від 22 лютого 2018 та наданої довідки, сплачені позивачем ОСОБА_2 кошти в рахунок погашення заборгованості зараховані на сплату заборгованості по кредиту в сумі 19775,54 грн, заборгованості по процентах в розмірі 27682,21 грн.

29 грудня 2017 кошти в розмірі 294,74 грн стягнуто на погашення процентів за користування кредитними коштами за період 01 грудня 2017 по 17 грудня 2017р.

21 лютого 2018 кошти в сумі 69,35 грн списано з рахунку в погашення нарахованих штрафних санкцій згідно п.11.13.15 кредитного договору.

З розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за договором №00611833 від 25 жовтня 2013 станом на 22 лютого 2018 становить 153 104,14 грн, з яких штраф за прострочення сплати кредиту 37800 грн, штраф за прострочення сплати процентів 95600 грн, 3% річних згідно ст.. 625 ЦК України за прострочення сплати основного зобов'язання 1541,31 грн, 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення сплати процентів по кредиту 1471,50 грн, інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по кредиту 8301,02 грн, інфляційні нарахування по простроченій заборгованості по нарахованим процентам 8459,66 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» підлягає частково до задоволення в частині стягнення заборгованості, наявної станом на 19 травня 2015, яка не погашена відповідачем ОСОБА_2 станом на 22 лютого 2018, а саме: суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 2435,62 грн, суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсотках - 3495,17 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 98,14 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 148,86 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.