Справа № 366/2182/18
Провадження № 2/366/561/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_5, який проживав у АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2

- земельна ділянка, розміром 0,1937 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3 району Київської області.

Спадщину після смерті батька позивачка прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 22 грудня 2017 року (спадкова справа № 437/2017).

08 серпня 2018 року вона звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред»явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

08 серпня 2018 року в Іванківській районній державній нотаріальній конторі позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

У 1964 році батько спадкодавиці побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_3 району Київської області. Вказане домоволодіння він будував за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Макарівської сільської ради (виписка з погосподарської книги НОМЕР_2 особовий рахунок НОМЕР_3). Земельна ділянка біля будинку належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно після смерті ОСОБА_5, є вона - його донька, ОСОБА_2. Відповідачі (дружина спадкодавця) - ОСОБА_3 та (син спадкодавця) - ОСОБА_4, від прийняття спадщини відмовилися, на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька - ОСОБА_5, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Макарівка, вул.Лісова,41 Іванківського району Київської області.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує .

Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі ; позов визнають в повному обсязі.

Відповідач, Макарівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що не мають заперечень проти позову ОСОБА_2, просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідачі позов визнали.

Позивач надав суду належні докази спадкоємиці за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; копію свідоцтва про своє народження.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 08 серпня 2018 р. Вих. № 822-02-31, спадщину після ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщину прийняла: ОСОБА_2, заявою №1270, зареєстрованою 22 грудня 2017 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилися заявами №1269,1271, зареєстровані 22 грудня 2017 року. Інших спадкоємців немає (с/с 437/2017).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 08 серпня 2018 року Вих. № 822-02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 що належав ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392,1223,1258,1261,1269,1270,1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_5 (сорок один) Іванківського району Київської області. Будинок розміром житлової площі 49,3 кв. метрів, розміром загальної площі 92,7 кв. метрів , в плані під літ. «А». Надвірні будівлі: прибудова «а, а1, а2», ганок бетон, гараж «Б», сарай «В», вбиральня «Г», гараж «Д», сарай «Е», «Ж», «З», «И», навіс «Й», сарай «К», хвіртка дерев»яна «№1», ворота дерев»яні «№2», огорожа бетонні плити «№3», огорожа бетонні плити «№4», хвіртка з металопроф. «№5», хвіртка металева «№6», ворота метал. в метал.стовп. «№7», хвіртка з металопроф. «№8», колодязь. «I».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.А. Тетервак