КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/2906/2018 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів Приходька К.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року у справі за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_3 про стягнення суми майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року позивач Київський національний університет імені Тараса Шевченка звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 22.10.2013 року № 607-34 було зараховано ОСОБА_3 до аспірантури економічного факультету Університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 08.00.04 «Економіка та управління підприємствами (з видами економічної діяльності)» з 01.11.2013 року. На виконання п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ від 01.03.1999 року № 309 між ОСОБА_3 та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка було укладено Угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва за рахунок державного замовлення від 01.11.2013 року № 221. На підставі рішення кафедри та у зв'язку із невиконанням індивідуального навчального плану, вченою радою економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка (протокол № 8 від 02.06.2015 року) прийнято рішення про відрахування відповідача. Наказом ректора від 18.06.2015 року № 336-34 ОСОБА_3 відраховано з 31.05.2015 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв'язку із невиконанням без поважних причин індивідуального плану роботи. Паспортом бюджетної програми університету, що затверджується спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України щорічно, визначаються середні витрати на підготовку одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва у поточному році. Так, згідно паспортів бюджетної програми на 2012-2015 роки, середня вартість підготовки 1 аспіранта становила: у 2013 році - 58 307,30 грн.; у 2014 році - 62 107,60 грн., у 2015 році - 68 907,40 грн. Отже вартість підготовки відповідача склала: 2 місяці 2013 року - 9 717,90 грн., у 2014 році - 62 107,60 грн., 5 місяців 2015 року - 28 711,40 грн., а всього - 100 536,90 грн. Таким чином на підготовку відповідача в аспірантурі позивачем були витрачені бюджетні кошти в розмірі 100 536,90 грн. При цьому відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання як аспірант університету, чим завдала майнової шкоди позивачу, що є підставою звернення останнього з даним позовом до суду.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача суму завданої шкоди у розмірі 100 536,90 грн. та суму судових витрат у розмірі 1 762,00 грн.,

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка, , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 60, матеріальну шкоду у розмірі 100 536,90 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., а всього на загальну суму 102 298 (сто дві тисячі двісті дев'яносто вісім) гривень 90 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила рішення скасувати, в задоволені позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги зазначає, що наказ про відрахування було підписано неповноважною особою. Вченою радою відповідачку не було повідомлено про розгляд питання про відрахування. Також зазначає, що ще не розроблений порядок визначення та відшкодування вартості навчання у разі відрахування аспіранта за невиконання індивідуального плану роботи. Постановою КМУ №658 від 26.08.2015 року затверджено порядок відшкодування коштів державного або місцевого бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, згідно з яким необхідною умовою відшкодування коштів державного бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівця є намір особи повторно здобути освіту за державним замовленням.

Київський національний університет імені Т. Шевченка подав відзив на апеляційну скаргу та просив рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування зазначає, що наказ про відрахування відповідача було підписано проректором з наукової роботи на підставі наказу № 704-32 від 21 червня 2013 «Про розподіл службових обов'язків між керівним складом університету». Порядок відшкодування коштів державного або місцевого бюджету, витрачених на оплату послуг з підготовки фахівців, затверджений постановою КМУ №658 від 26.08.2015 року не поширюється на осіб, що здобувають наукові ступені, а лише на підготовку фахівців.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 607-34 на підставі рішення приймальної комісії від 21.10.2013 року зараховано до аспірантури (ад'юнктури) Київського національного університету імені Тараса Шевченка з відривом від виробництва з 01.11.2013 року та призначено наукових керівників: економічний факультет, спеціальність 08.00.04 «Економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності)» ОСОБА_3. (а.с. 7)

01 листопада 2013 року між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та ОСОБА_3 укладено Угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення № 221, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалась виконувати індивідуальний план роботи; звітувати про хід написання дисертації та індивідуального плану; своєчасно подавати відділу підготовки та атестації науково-педагогічних працівників індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи; дотримуватись всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством. (а.с. 8)

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 100 536,90 грн., що є вартістю підготовки відповідача з розрахунку на одного аспіранта згідно паспортів бюджетної програми на 2013 - 2015 роки, за 2 місяці у 2013 році - 9 717,90 грн., у 2014 році - 62 107,60 грн., за 5 місяців у 2015 році - 28 711,40 грн., а всього - 100 536,90 грн., - оскільки відповідачем порушено зобов'язання за Угодою про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення від 01.11.2013 року № 221. Відповідачем не надано суду доказу на підтвердження відшкодування досліджуваної у даному провадженні матеріальної шкоди у добровільному порядку.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України ).

Згідно з нормою ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правовими наслідками порушення зобов'язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків.

Згідно пп. 4 п. 16 та 22 Положення, аспірант або докторант зобов'язаний виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

Відповідно до п. 22 Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Відповідно до пп. 6 п. 6.15 Статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка в Університеті утворюються вчені ради факультетів (інститутів), повноваження яких визначаються Вченою радою Університету, відповідно до цього Статуту, Вчена рада Університету може делегувати частину свої повноважень вченим радам факультетів (інститутів).

Згідно Витягу з протоколу № 8 засідання Вченої ради економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 02.06.2015 року, прийнято рішення про відрахування за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин ОСОБА_3 - аспірантку 2 року навчання з відривом від виробництва. (а.с. 9)

Наказом в.о. проректора з наукової роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 18.06.2015 року № 366-34, ОСОБА_3, аспірантку 2 року навчання з відривом від виробництва, відраховано з 31.05.2015 року зі складу аспірантів економічного факультету, у зв'язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин. (а.с. 10)

При розрахунку суми завданої шкоди суд першої інстанції врахував, що згідно паспорту бюджетної програми Університету, яка затверджена спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України щорічно, визначаються середні витрати на підготовку 1 аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, у поточному році та дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 102298, 90коп.

Посилання апелянта на те, що наказ про відрахування підписано неповноважною особою спростовується матеріалами справи.

Наказом № 704-32 від 21 червня 2013 року Київського національного університету імені Т.Шевченка затверджено розподіл службових обов'язків між керівним складом Університету. Згідно вказаного наказу до обов'язків проректора з наукової роботи зокрема віднесено підписання наказів про відрахування з аспірантури.

Посилання апелянта на те, що невизначеність порядку відшкодування коштів за навчання в аспірантурі безпідставні.

Відповідно до частини першої стаття 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між сторонами по справі було укладено Угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва за рахунок державного замовлення від 01 листопада 2013 року № 221.

За умовами угоди ОСОБА_3 зобов'язалась в разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідач, була відрахована з 31.05.2015 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

Відповідачем не було дотримано вимог законодавства України та типової угоди про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення, тобто вона порушила добровільно взяті на себе цивільно-правові зобов'язання.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: