Справа № 716/1821/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 21157,98 грн. та судові витрати.

Посилається на те, що 25.02.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір №. 14.07.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено жодної сплати в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, в результаті чого він допустив заборгованість в розмірі 21157,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі проти їх задоволення не заперечував.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи відповідача, суд вважає, що визнання останнім позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2016 року відповідач ОСОБА_2 здійснив свій особистий підпис в заяві про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», вступивши таким чином із позивачем ТОВ «ФК «ЦФР» в кредитні договірні правовідносини (а.с. 5). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 25.02.2016 року на отамання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 6-8) та платіжного доручення №76356462 (а.с. 9) відповідач отримав кредит в розмірі 10000 гривень. Станом на 14.07.2017 року відповідач допустив заборгованість по вказаному кредиту в розмірі 21157,98 гривень, що видно із довідки (а.с. 12)

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань перед ТОВ «ФК «ЦФР» відповідачу були надіслані повідомлення про відступлення права вимоги (а.с. 14, 15).

14.07.2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714 (а.с. 17-19). Згідно умов вказаного договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржником договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів та які входять до портфелю заборгованості. Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами договору після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (а.с. 18 зворот).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «ЦФР» виконав умови договору кредиту повністю, а саме видав відповідачу кредитні кошти, в свою чергу, відповідач не дотримався умов передбачених кредитним договором в результаті чого допустив заборгованість, розмір якої станом на 14.07.2017 року становив 21157,98 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу 11449,29 грн.; відсотків 0,64 грн., заборгованості за платою за управління кредитом 4944,77 грн., пені 4763,28 грн., що вбачається із витягу з реєстру боржників (а.с. 16).

На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № від 25.02.2016 року в сумі 21157,98 грн. доведена та підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 526, 549, 551, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (р/р №7001 в ПАТ «ТАСкомбанк», МФО 339500, ) заборгованість по кредитному договору № від 25.02.2016 року в розмірі 21157,98 грн. та судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору, в розмірі 1762 (однієї тисячі семисот шістдесяти двох) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець