Справа № 310/2515/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

представника позивача- Малімона А.Я.,

відповідача- Гончаренко В.О., представника відповідача- Корнієнка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) обєму природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донараховного (не облікованого) об'єму природного газу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.09.2017 року працівниками ГРМ - ПАТ «Запоріжгаз» на об'єкті споживання відповідача, який знаходиться за адресою: м.Бердянськ, вул. Байди, 2 виявлено факт роботи комерційного вузла обліку газу (лічильника газу) відповідача у позаштатному режимі, про що було складено акт про порушення № 1402 від 13.09.2017 року. Акт у порядку, визначеному кодексом газорозподільних систем, підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та відповідачем.

Позивач вказав, що того ж дня 13.09.2017 року лічильник у присутності відповідача було демонтовано для проведення його позачергової повірки, що відображено у протоколі №000382 від 13.09.2017 року.

За результатами вимірювань проведених під час позачергової перевірки повірником ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», лічильник відповідача визнаний непридатним до подальшої експлуатації, оскільки значення відносно похибки лічильника у його робочих діапазонах перевищило максимально допустиме.

Результати вимірювання були відображені у протоколі повірки від 03.08.2017 року та в довідці про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки Запорізьким науково виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації № 4-6508-17 від 15.09.2017 року.

Зважаючи на вищенаведене, відповідачу було здійснено перерахунок (донарахування) обємів природнього газу, виходячи з 70 відсотків граничних обємів споживання природнього газу за період 13.03.2017 року по 31.08.2017 року з урахуванням підключених газових приладів.

Позивачем судові надано розрахунок донарахованого об'єму природного газу, що відповідно становить - 15925,57 грн.

У добровільному порядку відповідач борг не сплатив.

Позивач прохав стягнути з ОСОБА_1 вартість донарахованого (необлікованого) обєму природного газу у розмірі 15925,57 грн. та суму сплачених судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав судові пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позову, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Правову основу ринку природного газу становлять- Конституція України, Закон України «Про ринок природного газу», Закони України «Про трубопровідний транспорт», «Про природні монополії», «Про нафту і газ», «Про енергозбереження», «Про угоди про розподіл продукції», «Про захист економічної конкуренції», «Про газ (метан) вугільних родовищ», міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.

На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Згідно зі ст. ст. 37, 39, 40Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов'язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається регулятором (НКРЕКП).

Відповідно до п. 1 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРМ до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) обєму природного газу, належать:

1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно;

2) фіксація коректором чи обчислювачем обєму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого обєм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

3) виявлення помилок в конфігурації даних обчислювача обєму газу, що були введені при його первинному програмуванні, чи в протоколі параметризації (діаметр газопроводу звужуючого пристрою, кількість імпульсів, параметрів ФХП тощо), внаслідок чого обєм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно;

4) перевищення діапазону обчислення вузла обліку тощо.

В розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» серед, субєктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п. 2 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ). Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що субєкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Глава 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботи, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення обєму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних обємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців та з урахуванням терміну на його усунення. Однак, п.13 цієї глави Кодексу передбачено, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби (крім її відсутності) за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження пломби з прихованими заходами процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого лічильника газу, який був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку). Таким чином, законодавець в Кодексі ГРМ звільнив від санкцій добросовісних споживачів газу, які добровільно, своєчасно, самостійно повідомили про виявлене ними порушення в роботу лічильника газу оператора ГРМ.

Крім того відповідно до п.7.4. п.2 типового договору розподілу природнього газу, що затверджено Постановою НКЗДРСКП № 2498 від 30.09.2015 року, споживач зобовязаний своєчасно повідомити оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві приєднанні та / або позаштатної роботи комерціного вузла обліку (лічильника газу)

Суд вважає доведеним, що 11.09.2017 року, ОСОБА_1 особисто зявилася до Бердянського управління з газопостачання та газифікації ПАТ «Запоріжгаз», що розташоване в м. Бердянську по вул. Підгірна, 201 та звернулася до співробітників оператора ГРМ з приводу позаштатної роботи комерціного вузла обліку та, що після її пояснення, щодо причин звернення, а саме усного повідомлення про вихід з ладу вузла обліку газу, співробітники Бердянського управління з газопостачання та газифікації ПАТ «Запоріжгаз» запропонували їй письмово повідомити про вказану подію.

Зазначене підтверджується поясненнями допитаних судом свідків та звукозаписом розмови від 21.09.2017 року, який долучено до матеріалів справи.

Так з дослідженого у судовому засіданні звукозапису вбачається, що 21.09.2017 року, ОСОБА_1 спілкувалася з співробітником позивача, - свідком ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив обставини, що були зафіксовані у звукозаписі розмови з ним. Так само позивач, у поданій до суду заяві свідка не спростував достовірності фактів, викладених у звукозаписі розмови відповідача зі свідком ОСОБА_2

При цьому суд приймає до уваги, що пояснення допитаних у судовому засіданні свідків узгоджуються між собою та не суперечать фактам, викладеним у дослідженому судом звукозапису розмови відповідача зі свідком ОСОБА_2

Текстом прослухованого в судовому засіданні аудіозапису розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який в цей час також спілкувався з іншими робітниками ПАТ «Запоріжгаз», підтверджується факт втрати поданої ОСОБА_1 заяви.

Тобто суд вважає доведеним, що станом на день складання акту, - 13.09.2017 року, ПАТ «Запоріжгаз» завчасно було повідомлено відповідачем, як споживачем письмовою заявою від 11.09.2017 року про позаштатну роботу приладу обліку, а тому в розумінні п. 13 розділу № 3 «Порядок визначення необлікованих обємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі)» Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, відсутні будь які підстави для притягнення відповідача до відповідальності.

Факт втрати ПАТ «Запоріжгаз» письмового повідомлення від 11.09.2017 року відповідача свідчить лише про відсутність належного контролю з боку позивача за документообігом, і аж ніяк про допущене відповідачем порушення.

При винесенні рішення суд приймає до уваги, експертизу лічильника газу, з якого вбачається: цілісність заводської пломби та повірочного тавра, відсутність механічних пошкоджень та втручання до механізму приладу обліку.

Положеннями ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто.

Зважаючи на те, що позивачем у даній справі не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, застосування до неї санкцій у вигляді стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об"єму та обсягу природного акту, передбачених розділом XI Кодексу газорозподільних систем, є незаконним і не справедливим.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року).

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, предявлених до відповідача.

Пунктом 13 визначено, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби (крім її відсутності) за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження пломби з прихованими заходами процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого лічильника газу, який був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

З наданих суду доказів встановлено, що відповідач несанкціонованого втручання до лічильника газу не здійснював, тобто винних дій з його боку здійснено не було, так як пломби та повірочне тавро на лічильнику газу, встановленому в будинку відповідача залишалися цілими на момент висловлення працівником ПАТ «Запоріжгаз» сумніву в правильності його роботи, та без їх пошкодження доступ до внутрішнього механізму лічильника газу був неможливий, тому в силу ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України відповідач не може нести відповідальність за шкоду, завдану ПАТ «Запоріжгаз» в оспорюваній ситуації.

Таким чином, з вищевказаних досліджених судом документів вбачається, що на момент демонтажу лічильника відповідача працівниками ПАТ «Запоріжгаз» не було виявлено жодних порушень, в тому числі несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вказане підтверджується актом експертизи лічильника.

Частина 3 статті 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Але позивачем всупереч ст. 81 ЦПК України належних доказів в обгрунтування позовних вимог, а саме факту втручання в роботу ЗВТ на момент демонтажу, суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовної заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) обєму природного газу, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ», , рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, що проживає за адресою: 71100, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Байди, 2.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_4