П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Київ

справа № 760/18306/18

провадження: 22-ц/796/3825/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Вища кваліфікаційна комісія суддів України

відповідач- Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва, постановлену 18 липня 2018 року суддею Букіною О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії судді України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснено позивачу право на звернення до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії судді України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії в порядку адміністративного судочинства.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю на розгляд Ленінського районного суду м.Полтави.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу повернути до суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що позов поданий до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з підстав поширення та спростування недостовірної інформації, а тому в даних правовідносинах очевидний цивільно-правовий характер. Зазначив, що справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу Адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Посилається на те, що твердження ОСОБА_2 викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсності, оскільки його позовні вимоги направлені безпосередньо на визнання дій Комісії, як державного органу суддівського врядування, протиправними. Фактично позивачем оскаржуються дії Комісії в межах кваліфікаційного оцінювання, яке проводилось а рамках конкурсу на зайняття вакантних посад судді касаційних судів у складі Верховного Суду, в якому брав участь ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ВККС України - Борох С.І. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник ПАТ «Полтаваобленерго» в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а тому колегія вважала за можливе, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем оскаржуються дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, як постійно діючого державного органу в системі правосуддя України щодо проведення та участі позивача у конкурсі на зайняття вакантних посад судді Касаційного цивільного у складі Верховного Суду України, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині заявлених вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, враховуючи вимоги ч.2 ст. 27 ЦПК України, передано за місцезнаходженням відповідача до Ленінського районного суду м.Полтави ( ч.1 ст.31 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 фактично оскаржує дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в межах кваліфікаційного оцінювання, яке комісія проводила в рамках конкурсу на зайняття вакантних посад касаційних судів у складі Верховного Суду, в якому брав участь позивач.

Відповідно до ч.1 ст.92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Процедура кваліфікаційного оцінювання визначена главою 1 «Кваліфікаціне оцінювання суддів», розділу V «Кваліфікаційний рівень судді» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а проведення кваліфікаційного оцінювання, відповідно до ст..93 Закону віднесено до повноважень Комісії.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаний суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кодна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями п.2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінській функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, враховуючи, що позивачем оскаржуються дії ВККС в межах кваліфікаційного оцінювання, яке Комісія проводила в рамках конкурсу на заняття вакатних посад касаційних судів у складі Верховного Суду, сіпр, який виник між позивачем та ВККС є публічно-правовим і підлягає розгнляду в порядку адміністративного судочинства.

Вимога ОСОБА_2 про зобов'язання ВККС спростувати оприлюднені неправдиві відомості при проведенні співбесіди з кандидатом на посаду судді Верховного Суду Гуйваном П.Д. 24 квітня 2017 року є похідними від вирішення питання про оскарження дії Вищої кваліфікаційної комісії України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що предметом спору є спростування неправдивих відомостей, а тому спір виник із приватно-правових відносин, не заслуговують на увагу, оскільки предметом спору є оскарження дій комісії в межах кваліфікаційного оцінювання, яке проводиться в порядку, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Деяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів, реалізація Комісією її функцій свідчать про суспільний інтерес, а отже, і публічно-правовий характер правовідносин.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в частині вимог ОСОБА_2 до ВККС України є законним і обґрунтованим.

Крім того, висновок суду першої інстанції про непідсудність справи в частині вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконним дій та відшкодування моральної шкоди Солом'янському районному суду м.Києва, оскільки місце знаходження відповідача територіально не відноситься до Солом'янського району м.Києва, відповідає вимогам процесуального закону, доводами апеляційної скарги не спростовується.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 3 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус