Справа № 562/3362/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1,

представник позивача-адвокат ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

представник відповідача-адвокат ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 грн. та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1944 грн., щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які фактично знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в ОСОБА_7 та отримує заробітну плату. Їх донька ОСОБА_5 навчається в Київському університеті культури на платній формі навчання у розмірі 12500 грн. за семестр, оплачує проживання у гуртожитку, несе витрати на придбання продуктів харчування та проїзд, тому потребує більшого утримання.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково та згідний сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1000 грн., мотивуючи тим, що від утримання дітей він не відмовлявся та надавав допомогу шляхом здійснення переказів коштів та поповнення особової картки позивачки в сумі 2000 грн. та ОСОБА_5 Декілька місяців він дійсно перебував у ОСОБА_7 з наміром працевлаштування, однак через стан здоровя вимушений був повернутися та на даний час постійного заробітку не має. Належну йому частку нежитлового приміщення він на початку 2018 року подарував батьку ОСОБА_1, а інше майно (земельна ділянка, квартира) перешли йому в якості спадкового майна. Позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 позивач не заявляла, а заявлені вимоги стосуються загального розміру аліментів на дітей.

У відповіді на відзив позивач не погодилася з доводами відповідача, вказуючи на те, що переказ коштів з ОСОБА_7 здійснювався під час шлюбу, який між сторонами розірвано 05 березня 2018 року, а поповнення її особової картки здійснював батько відповідача, про дарування частки нежитлового приміщення дізналася з відзиву на позов.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач та її представник позов визнали частково.

Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 28 серпня 1999 року по 05 березня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами та рішенням суду.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надає достатніх коштів на утримання своїх дітей, які проживають з матірю, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку.

Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований.

Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, який відповідно до ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів отримання доходу, що надає можливість стягувати з відповідача аліментів на дітей у визначеному позивачем розмірах суду не надано, а відомості про перебування за кордоном востаннє з 14 липня 2018 року по 10 вересня 2018 року такі обставини не підтверджує.

Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вимог про стягнення з відповідача додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, позивач не заявляла, а при ухвалення рішення суд згідно ч.2 ст.264 ЦПК України не може виходити за межі позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного, при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) розмір стягуваних з відповідача аліментів на дитину слід визначити в сумі 1000 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача у доход держави в розмірі 202 грн. 98 коп. та на користь позивача 114 грн. 18 коп. понесених нею витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000 (одна тисяча) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави судовий збір у розмірі 202 (двісті дві) грн. 98 коп. та на користь ОСОБА_1 114 (сто чотирнадцять) грн. 18 коп. понесених нею витрат.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 31 грудня 2018 року.

Суддя: