27.12.2018 ЄУН 337/3879/18
Провадження 2/337/1919/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня2018 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Гальцевій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, що зареєстровані: ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
03.09.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не мешкає в спірній квартирі без поважних причини понад рік, та у відповідності до ст.405 ЦК України втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді від 21.09.2018 року справа прийнята до провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20.11.2018 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, просять визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність.
Відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Позивачка та її представник не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України.
Допитаний свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 доводиться онукою позивачки, приблизно у 2004 році виїхала за кордон до своєї матері, де і мешкає зараз, додому не поверталася, а тому з цього часу не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2012 року.
Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачки, свідка, розглянувши матеріали провадження, повно та всебічно встановив обставини справи, оцінив за внутрішнім переконанням наявні докази у справі, які є належними, достовірними та допустимими, давши належну оцінку як кожного доказу окремо так достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 (до перейменування вулиця Задніпровська) в м.Запоріжжі належить ОСОБА_1, ОСОБА_2Б по ? частки кожному, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про спадщину від 21.02.2017 року № № 370,372 , виданих Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою
За адресою квартири зареєстрована три особи: ОСОБА_1. ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3
Фактично за вказаною адресою ОСОБА_3не проживає з 2004 року, приміщення залишила добровільно, особисті речі, що належать їй у квартирі відсутні, квартплатню та оплату за комунальні послуги не здійснює. Цей факт перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою, обмежує права власника.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у випадку відсутності без поважних причин більш ніж одного року.
Керуючись ст. ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 11,13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Копію рішення надіслати відповідачеві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2018 року.

Суддя: Л.Г. Салтан