Справа №560/1325/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Берестя, пров. І. Франка, 8, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 07 липня 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер 01 січня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 січня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_6, який за життя мав житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Берестя, пров. І. Франка, 8, Дубровицького району Рівненської області. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, оскільки заповіту він не залишав. Саме як спадкоємець першої черги за законом, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку, що розташований в с. Берестя, пров. І. Франка, 8, Дубровицького району Рівненської області. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно, уже неможливо у зв'язку з його смертю.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання 26 грудня 2018 року не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Відповідачка ОСОБА_3 згідно відзиву на позовну зяву від 17.10.2018 року позов ОСОБА_2 не визнала. Однак заявою від 20.12.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 визнала в повному обсязі, від своїх заперечень по справі відмовляється, просила суд розглянути справу без її участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №150273 (а.с.4), ОСОБА_6 помер 01 січня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис за №1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Згідно довідки №602/01-09 від 19 вересня 2018 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 вбачається, що після смерті ОСОБА_6, який помер 01 січня 2014 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.19).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 фактично належав житловий будинок з господарськими будівлями по пров. І. Франка, 8 в с. Берестя, Дубровицького району, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області за №02-22/3036 від 09 вересня 2018 року (а.с.8).

Оскільки на день смерті чоловіка ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_2 проживала разом із ним в будинку останнього до дня його смерті та продовжує проживати там і на даний час, що підтверджується довідками №02-22/3037 від 07 вересня 2018 року та №02-22/3038 від 07 вересня 2018 року, виданими виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.9-10), ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, збудований в 1975 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_6 набув право власності на житловий будинок №8 по пров. І. Франка в с. Берестя, Дубровицького району, хоча і не здійснив його державну реєстрацію.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_6 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2 згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула право власності на нього.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Берестя, пров. І. Франка, 8, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 07 липня 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер 01 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 02 січня 2019 року.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_8