Копія Справа № 326/1743/18
Провадження № 2/326/596/2018
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 грудня 2018 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Чапланова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приморського відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко Валентина Петрівна, приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, про визнання кредитного договору, договору про переведення боргу та договорів іпотеки недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приморського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П., приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В., про визнання кредитного договору, договору про переведення боргу та договорів іпотеки недійсними. Свої вимоги мотивувала тим, що 13.09.2005 року між ОСОБА_5 та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 014/17-27/975-75 від 13.09.2005 року. Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів - фізичних осіб.

03.11.2009 року між ним, ОСОБА_5 та банком укладено договір про переведення боргу за кредитним договором № 014/17-27/975-75 від 13.09.2005 року, відповідно до якого первісний боржник - ОСОБА_5 за згодою Кредитора переводить на нього - новий боржник свої боргові зобов'язання за кредитним договором, а він заміняє первісного боржника як сторону - позичальника у кредитному договорі.

На час укладання позичальником та ним кредитного договору та договору про переведення боргу, банку була достовірно надана інформація про їх фінансово-майновий стан та відповідно до умов надання кредитних коштів ними були надані довідки про отримання доходу у національній валюті України за шість місяців, що передували місяцю отримання кредиту та переведення боргу.

Відповідно до кредитного договору банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний (картковий рахунок) позичальника у банку з 13.09.2005 року невідновлювальної кредитної лінії у сумі 18 000 доларів США 00 центів. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних, що нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, за фактичний період користування кредитними коштами. У кредитному договорі зазначено, що позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 20 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредиту у складі щомісячного ануітетного платежу, розмір якого за цим договором становить 314 доларів США 11 центів.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за вказаним кредитним договором між позичальником та банком був укладений договір іпотеки № 2176 від 14.09.2005 року, засвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_1, та на той час використовувався сім'єю позичальника.

03.11.2009 року між ним та позичальником укладений договір купівлі-продажу вказаного будинку, зареєстрований в реєстрі за № 1174 та засвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за договором про переведення боргу 03.11.2009 року між ним та банком був укладений договір іпотеки № 1176, засвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, він передав банку в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1, та на той час використовувався його сім'єю.

Надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти, як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії.

Крім того, на день укладання кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 USD = 5,05 грн., та на сьогоднішній день становить 1 USD = 27,91 грн. Отже, існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Тобто, з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку йому необхідно сплачувати, в зв'язку із чим, значно погіршився його фінансовий стан.

Отже, подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час є порушенням одного із принципів цивільно - правових відносин, які закріплені у статті 3 Цивільного кодексу України - принципу справедливості. Такі умови кредитного договору є несправедливими, так як, всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обов'язків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг.

Несправедливістю є, зокрема, умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору у випадку погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону банк покладає, як суб'єкт підприємницької (господарської) діяльності, виключно на позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України. Таким чином, кредитний договір має бути в цілому на вимогу споживача визнаним недійсним.

Іноземна валюта не є предметом договору споживчого кредиту, тому порушено істотну умову договору, що стосується його предмету.

Банк скористався юридичною необізнаністю позичальника. Працівники банку повинні нести всю повноту відповідальності за допущення порушень діючих законів України.

Єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України, є гривня.

На момент укладання договору від 13.09.2005 року курс гривні до долару США (долар) становив 505 гривень за 100 доларів, до цього часу такий курс з незначними коливаннями тримався в Україні протягом останніх дев'яти років. Як запевняли позичальника та його працівники відповідача, кредит в іноземній валюті - долар, є найбільш вигідним.

На сьогодні курс гривні до долару становить приблизно 2791,00 гривень за 100 доларів. Ніхто не може гарантувати, що долар не подорожчає ще більше. Станом на сьогодні, та подальше виконання договору, порушило і далі порушуватиме співвідношення його майнових інтересів і інтересів відповідача, так як відповідачу буде повернуто з його боку значно більше, ніж домовлено в день укладення договору. Подальше виконання договору позбавить його того, на що він розраховував при укладенні договору - отримання вигідного кредиту на придбання нерухомості.

Зміст спірного договору суперечить також частині 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ні перед укладенням договору, ні протягом його дії відповідач не повідомив його у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає Закон.

Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору.

Банк не попередив його, що послуги, зважаючи на їх ціну (вартість), явно не задовольнятимуть його інтереси і вимоги, також банк не попередив про те, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалось під час укладення договору.

Йому з боку банку не надано жодної інформацію про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу долара США до гривні, не надано інформацію про вірогідність і наслідки такого подорожчання, що спричинило придбання ним продукції (кредиту), яка не має потрібних властивостей, а саме стійкої вартості оплати за кредит.

Фактично, ще в момент підписання договору його поставлено в невигідне та таке, що порушує його права, становище.

Тобто, банк в односторонньому порядку даним договором залишив за собою право в будь-який час підвищувати процентну ставку, а також передбачив своє право, в разі незгоди позичальника, чи взагалі без згоди, вимагати повернення всієї суми кредиту. Тобто, взявши кредит, він опинився в умовах, які просто неможливо виконувати.

Його волевиявлення, що стосувалось підвищення відсотків під час підписання договору, не було, а тим більше правочин не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, які стосувались підвищення суми по кредитному договору.

Спірний договір не містить умов або правил, які б регулювали відповідальність банку: ні за невиконання, ні за неналежне виконання банком умов договору.

Просить: визнати недійсним кредитний договір № 014/17-27/975-75 від 13.09.2005 року, укладений між ОСОБА_5 та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; визнати недійсним договір про переведення боргу від 03.11.2009 року, укладений між ним, ОСОБА_5 та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; визнати недійсним договір іпотеки № 2176 від 14.09.2005 року, засвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П.; визнати недійсним договір іпотеки № 1176 від 03.11.2009 року, засвідчений приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В.; зобов'язати Приморське відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийняти від нього суму у розмірі 38 887 грн. 94 коп. з розстрочкою платежів на 12 місяців, за таких умов, що місячний платіж буде складати 3 240 грн. 66 коп.; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію, а саме: зобов'язати Приморське відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути йому сплачені по кредитному договору № 014/17-27/975-75 від 13.09.2005 року та договору про переведення боргу від 03.11.2009 року відсотки, пеню, штрафні санкції, комісії, тощо; зобов'язати приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. виключити з реєстру іпотеку та заборону відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за договором іпотеки, укладеним між Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 від 14.09.2005 року, а саме: нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_1, що йому належить; зобов'язати приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. виключити з реєстру іпотеку та заборону відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за договором іпотеки, укладеним між ним та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 03.11.2009 року, а саме: нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 52,3 кв.м; житловою площею 46,8 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_1, що йому належить; зобов'язати Приморське відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зупинити нарахування йому відсотків, пені, штрафних санкцій, комісій, тощо за кредитним договором та договором про переведення боргу до вирішення судом справи по суті.

Ухвалою судді Приморського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приморського відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко Валентина Петрівна, приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, про визнання кредитного договору, договору про переведення боргу та договорів іпотеки недійсними, залишено без руху, тому, що вона не в повному обсязі відповідає вимогам закону, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі) третіх осіб: приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П., приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

У порушення зазначених вимог при викладенні обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивачем не зазначено доказів у підтвердження того, що Приморське відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» є юридичною особою, має цивільну процесуальну правоздатность та може бути відповідачем по справі.

З позовної заяви вбачається, що спірний кредитний договір № 014/17-27/975-75 від 13.09.2005 року був укладений між ОСОБА_5 та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та спірний договір про переведення боргу від 03.11.2009 року був укладений між позивачем, ОСОБА_5 та Приморським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», але позовна заява не містить посилання на місце проживання чи перебування ОСОБА_5, на права та обов'язки якої може вплинути рішення по справі за цим позовом, що позбавляє суд можливості вирішити питання про залучення вказаної особи до участі у справі, як третьої особи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В порушення даних вимог, в прохальній частини позов містить вимоги про зобов'язання приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. та зобов'язання приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. вчинити певні дії. Але приватні нотаріуси Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. та Фіщин В.В. вказані позивачем в позові як треті особи, що виключає можливість пред'явлення до них будь-яких позовних вимог. Відтак, позивачу необхідно визначитись із суб'єктним складом та уточнити зміст позовних вимог.

Також в прохальній частини позов містить вимогу про зобов'язання Приморського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зупинити нарахування позивачу відсотків, пені, штрафних санкцій, комісій, тощо за кредитним договором та договором про переведення боргу до вирішення судом справи по суті, але позивачем не зазначено на підставі якого нормативного акту він просить суд зобов'язати Приморське відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зупинити нарахування йому відсотків, пені, штрафних санкцій, комісій, тощо за кредитним договором та договором про переведення боргу до вирішення судом справи по суті.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Проте, всупереч положень вказаної статті позовна заява не містить будь-яких відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, та зазначення доказів, які це підтверджують.

У порушення вимог п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові або електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених вимог, копії письмових доказів, які додані до позовної заяви, не засвідчені неналежним чином, а саме: не зазначено слів "Згідно з оригіналом", посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища і дати засвідчення.

Позивачу було запропоновано виправити недоліки позовної заяви та надано строк 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення, зазначених в ухвалі недоліків.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позивач отримав зазначену ухвалу суду 27 листопада 2018 року, але у встановлений законом строк та на час постановлення даної ухвали, указані в ухвалі недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо заява подана без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, вона залишається без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись: ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморського відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко Валентина Петрівна, приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, про визнання кредитного договору, договору про переведення боргу та договорів іпотеки недійсними, вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

28.12.2018