справа № 208/3443/18
№ провадження 4-с/208/22/18
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання - Пентраковської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережі» на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, -

встановив:

У червні 2018 року представник скаржника ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання судового наказу № 208/6891/13-ц та зобов'язати державного виконавця здійснити примусове виконання судового наказу № 208/6891/13-ц.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що КП КМР «Тепломережі» було предявлено до Заводського ВДВС м. Дніпродзержинська судовий наказ № 208/6891/13-ц виданий 11.08.2014р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, яким з ОСОБА_2 на користь КП КМР «Тепломережі» було стягнуто суму боргу в сумі 9785,56грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 114,70грн.

23.04.2018 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було повернуто судовий наказ №208/6891/13-ц, виданий 11.08.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення ОСОБА_2 на користь КП КМР «Тепломережі» борг в сумі 9785,56грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 114,70грн, у звязку з тим, що у виконавчому документі, предявленому до примусового виконання зазначений номер квартири боржника виправлено за допомогою коректора та написано вручну. Крім того, дописано РНОКПП боржника. Зазначене повідомлення було отримано скаржником 25.05.2018р.

Не погоджуючись з прийнятим державним виконавцем рішенням, КП КМР «Тепломережі» звернулось до суду та просить визнати дії державного виконавця неправомірними.

В судове засідання представник скаржника не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. На задоволенні вимог, викладених в скарзі, наполягав.

В судове засідання державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не надавав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст. 450 ЦПК України.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 11.08.2014 року по справі №208/6891/13-ц було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП КМР «Тепломережі» борг в сумі 9785,56грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 114,70грн.

Зазначений судовий наказ КП КМР "Тепломережі" було пред`явлено до виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Повідомленням державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.04.2018 року, повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Так в судовому засіданні було встановлено, що 25 травня 2018 року заявник отримав Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23.04.2018 року, винесеного державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, яким було повернуто судовий наказ №208/6891/13-ц, виданий 11.08.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення ОСОБА_2 на користь КП КМР «Тепломережі» борг в сумі 9785,56грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 114,70грн, у звязку з тим, що у виконавчому документі, предявленому до примусового виконання зазначений номер квартири боржника виправлено за допомогою коректора та написано вручну. Крім того, дописано РНОКПП боржника. (а.с. 5)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вимоги до виконавчого документу, зокрема у виконавчому документі зазначається назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) ; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника, чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа, зазначений номер квартири боржника виправлено за допомогою коректора та написано вручну. Крім того, дописано РНОКПП боржника

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.

Судом встановлено, що виконавчий лист дійсно містить дописаний ручкою РНОКПП боржника, а також дописану вручну цифру в номері квартири боржника, що засвідчено печаткою суду та підписом працівника суду, який вніс зазначені дані у виконавчий лист.

Однак, суд також враховує те, що відповідно до частини 4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» до створення умов для безпосереднього доступу державних виконавців, приватних виконавців до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, органи виконавчої влади, що забезпечують ведення таких баз даних та реєстрів, подають відповідну інформацію на письмові запити державних виконавців, приватних виконавців, що надходять у зв'язку з виконавчим провадженням, у триденний строк з дня надходження запиту.

Враховуючи наявність місця проживання боржника ОСОБА_2, а також те, що для державних виконавців, приватних виконавців створені умови безпосереднього доступу до державних баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційну інформацію, державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження мала можливість з`ясувати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника самостійно, не повертаючи виконавчий документ.

Відповідно до правових позицій, викладених у Постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року в справі № 6-62цс14 та від 21 травня 2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, державний виконавець, повертаючи виконавчий документ без прийняття, не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення.

За змістом розяснень, що містяться у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, підстав для зобовязання державного виконавця здійснити примусове виконання судового наказу та сплатити заявнику 9900,26грн., не вбачається.

Отже, враховуючи все вищевикладене скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 18, 76-81, 89, 133, 447, 449, 451, 452 ЦПК України, ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК України, ст. ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, суд

ухвалив:

Скаргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережі» на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати неправомірною діяльність Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а саме повернення судового наказу, виданого Заводським районним судом м.Дніпродзержинська від 11.08.2014р. у справі №208/6891/13-ц стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ізотов В. М.