Справа № 466/4998/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Окілко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

у с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати зща ним право власності на 1/2 частку квартири №37 на вул. Шевченка 352 у м.Львові, яку вважає спільним майном подружжя.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 15 жовтня 2000 року відділом РАЦС Львівського міськвиконкому був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_2 Від подружнього життя мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час спільного сумісного проживання ними, як подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_1. Позивач вважає, що спірна квартира була придбана за кошти подружжя, а тому є спільним майном подружжя і підлягає поділу в рівних частках.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 позов заперечила , просить у задоволенні позову відмовити, оскільки спірна квартира була придбана за кошти , виручені від продажу квартири, яка належала на праві особистої власності ОСОБА_2, а тому спірна квартира не являється спільним майном подружжя.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані суду письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15.10.2000 р. у відділі РАЦС Львівського міськвиконкому , про що був зроблений відповідний актовий запис №2167, та видано свідоцтво про одруження серія 1-СГ №090631 від 15.10.2000 року.

На підставі договору купівлі-продажу №57 від 04.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_2 була придбана квартира №37 на вул. Шевченка 352 у м. Львові , яка зареєстрована як обєкт нерухомого майна із реєстраційним номером 5063762 за відповідачкою . Квартира має загальну площу 47,4 кв.м., житлову площу 26,8 кв.м. Відомості про обєкт нерухомого майна містяться у інформаційній довідці №125040392 від 23.05.2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11.12.2003 р. ОСОБА_8 подарував ОСОБА_2 ,а остання прийняла в дар квартиру №27 на пл. Ринок, 29 у м. Львові. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9

04.03.2009р. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_7, продала належну їй на праві особистої власності квартиру №27 на пл.Ринок,29 у м. Львові за 30 000 Євро 29.

У той же день 04.03.2009 року була придбана спірна квартира за ціною 32000 Євро.

Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд вважає , що із врахуванням того, що позивачкою в рахунок придбання спірної квартири, вартість якої складала 32 000Євро, було вкладено кошти від продажу квартири , яка належала їй на праві особистої власності в розмірі 30 000Євро, спільним майном подружжя були кошти в розмірі 2 тис. євро, вкладені у придбання квартири.

Відтак, частка відповідача у придбаній спірній квартирі становитиме 1/32 частину.

Керуючись ст.ст. 10,12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 61, 69-71 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/32 ідеальну частку у кв. 37 будинку №352 на вул. Шевченка у м. Львові.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності на 31/32 ідеальну частку у кв. 37 будинку №352 на вул. Шевченка у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 2309 грн. 24 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_10