Справа № 752/393/18
Провадження № 2/752/3103/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А,,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права користування квартирою, вселення, зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його права користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та вселення в квартиру, а також зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
Після його смерті залишилась спадщина до складу якої увійшла АДРЕСА_1.
Крім нього спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є: дружина - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_5, та син - ОСОБА_6
Після смерті ОСОБА_5 позивач став її спадкоємицем, у т.ч. ј частини спірної квартири.
Однак, позивач посилається на те, що він не може потрапити до квартири, хоча несе витрати по її утриманню, оскільки там проживають сторонні особи, про що він звертався до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві.
Відповідач чининь перешкоди у користуванні квартирою і не визнає його право користування, в зв»язку з чим він звернувся до суду.
В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач не визначає право позивача на користування жилим приміщенням, перешкоджає у користуванні спірною квартирою, передавши її в оренду стороннім особам.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за місцем проживання. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.
Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ј частини квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, що видане 10.07.2003 р., державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 7-1573, та власником ј частини зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, виданим 12.09.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8
Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_3, яка є власницею ј спірної квартири не визнає його право користування жилим приміщенням і вчиняє дії, які перешкоджають користуванню квартирою АДРЕСА_1
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб права, та інтереси юридичних осіб державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, щодо наявності у нього перешкод у користуванні спірною квартирою, щодо вчинення дій безпосередньо відповідачем, які свідчать про невизнання його права користування жилим приміщення та створюють перешкоди у користуванні квартирою.
Наявна в матеріалах копія заяви, адресована Голосіївському УП ГУ НП у м.Києві, та відповідь за результатами її розгляду підтверджують лише звернення позивача з приводу встановлення осіб, які проживають в спірній квартирі, однак не підтверджують порушення його права з боку відповідача.
Враховуючи викладене, в зв»язку з відсутністю доказів, які б підтверджували наявність порушеного права позивача, суд не вбачає підстав для задоволенню позову.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права користування квартирою, вселення, зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя