КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4350/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакової Олени Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, яким скаргу ОСОБА_3 задовольнити та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження від 10 листопада 2017 року у ВП №47970225, винесену старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмаковою Оленою Анатоліївною, мотивуючи тим, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції були проігноровані норми Закону України «Про виконавче провадження» та не враховано, що старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Єрмакова Олена Анатоліївна порушила вимоги пункту 5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки повинна була винести постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №47970225 до виконання, яка нею не виносилася, а тому державний виконавець не мала законних підстав на прийняття постанови про відновлення виконавчого провадження 10 листопада 2017 року. Також судом першої інстанції протиправно проігноровано доводи та аргументи скаржника ОСОБА_3 та його представника стосовно того, що аналіз норми статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що одне лише звернення стягувача із заявою про відновлення виконавчого провадження без наведення конкретних обставин, які б свідчили про те, що боржник (боржники) вчиняють дії по подальшому перешкоджанню проживанню (перебуванню) стягувача в приміщенні, в яке його вселено, не є достатньою підставою для відновлення виконавчого провадження. Заява ОСОБА_6 не містить вказівки на те, що перешкоди у їх з дочкою (ОСОБА_7) проживанні у приміщенні, в яких їх вселено, вчиняє саме боржник ОСОБА_3. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні у справі докази, дійшов хибних висновків, які не підтверджуються належними та допустимими доказами. Усі доводи та аргументи, наведені ОСОБА_3 та представником скаржника ОСОБА_8 були проігноровані.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 та залишити без змін ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги. Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Спектор М.О. - заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані дії були вчинені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається та учасниками справи не заперечується, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року вирішено спір між ОСОБА_6, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10, та ОСОБА_3, ОСОБА_11 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Вселено ОСОБА_6 та неповнолітню ОСОБА_10 в ізольовану кімнату, площею 21,5 кв.м., що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1.

Вказане рішення набрало законної сили та відповідно до вимог статті 126 Конституції України, 18 ЦПК України є обов?язковим до виконання.

На виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року видані виконавчі листи.

З метою примусового виконання вказаного рішення стягувачем 23 червня 2015 року подано заяву про примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві.

25 червня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП № 47970225. Сторонами даного виконавчого провадження є стягувач ОСОБА_6 та боржник ОСОБА_3 (а.с. 89).

Згідно інформації про виконавче провадження № 47970225 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 березня 2017 року закінчено виконавче провадження. 10 листопада 2017 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 47970225 (а.с.5, 53-54, 81).

Не погоджуючись з рішенням державного виконавця по відновленню виконавчого провадження № 47970225, боржник ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 47970225 (а.с. 1-3).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно з нормою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів учасників справи та інших осіб, які беруть участь у справі. Результати оцінки заявлених вимог заявником суд відображає у судовому рішенні, в якому наводяться мотиви по кожній вимозі заявника щодо їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та вирішив справу без перевірки наведених у скарзі ОСОБА_3 обставин щодо оскарження постанови державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 47970225. Даним обставинам та оскаржуваному рішенню державного виконавця від 10 листопада 2017 року суд першої інстанції не дав оцінку та не навів мотивів у судовому рішенні про їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Сам же висновок суду першої інстанції, керуючись якими суд відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_3, стосується постанови державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження в іншому провадженні під № 47994853, учасниками якого є стягувач ОСОБА_6 та боржник ОСОБА_12 (а.с. 87-88). Вказані вимоги вже були предметом розгляду судом першої та апеляційної інстанції, їм надана правова оцінка, висновки суду щодо оскарження постанови державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07 листопада 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 47994853 містяться в постанові Апеляційного суду міста Києва від 26 червня 2017 року (а.с. 125-128).

Отже, судове рішення у даній справі не містить висновків щодо обставини, які є предметом посилання заявника ОСОБА_3 як на підставу вимог про оскарження рішення державного виконавця.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відновлення виконавчого провадження від 10 листопада 2017 року у виконавчому провадженні № 47970225.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: