_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9943/15-ц
Провадження № 2/520/3258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 51 294,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн., стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 11.04.2015 року з квартири відповідача стався залив квартири, що належить позивачу на праві власності, внаслідок чого було завдано шкоди майну, квартира потребує нового ремонту. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати спричинену ним матеріальну шкоду позивач змушена звернутись до суду за захистом. При цьому позивач також просить стягнути з відповідача і моральну шкоду, оскільки в звязку з безвідповідальною поведінкою відповідача позивач зазнала моральних переживань, хвилювання, вимушена змінювати свої плани та робити ремонт, на час якого сімя позивача змушена переїхати в інше житло.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 20.07.2015 року провадження у справі відкрито.

06.08.2015 року відповідач ОСОБА_4 надав до суду заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини ОСОБА_4 у вказаному заливі та зазначаючи, що залив міг статись внаслідок перевищення допустимих норм тиску рідини, що подається у відповідний радіатор. Також відповідач зазначає, що позивачем не доведена належними доказами наявність моральної шкоди.

Ухвалою суду від 30.11.2015 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

В зв'язку із рішенням зборів суддів від 29.11.2016 року справу передано до авторозподілу.

За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В., та ухвалою суду від 14.12.2016 року справу прийнято до провадження судді.

В судовому засіданні 31.03.2017 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі було зупинено.

15.11.2017 року в звязку з поверненням матеріалів справи до суду з висновком експертизи провадження у справі було поновлене.

В ході судового розгляду справи були розглянуті клопотання щодо витребування доказів, допиту експерта в судовому засіданні та призначення повторної судово-будівельної експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що вбачається з ОСОБА_5 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1581797 від 25.03.2013 року /а.с.4/.

Власником квартири №32, що розташована поверхом вище за тією ж адресою, є відповідач ОСОБА_4

На підтвердження позовних вимог позивачем суду надано ОСОБА_6 про залиття, аварію, що сталась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 17.04.2015 року, складений комісією Дільниці №7 КП «ЖКС «Вузівський» про те, що 11.04.2015 року в будинку №7 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі в квартиру №26 було здійснене залиття з квартири №32. На момент обстеження кв. 26 наявні сліди залиття: коридор: намокання стіни S 2,20х2,60 кв.м.; здуття декоративної фарби S 0,5х1 кв.м.; намокання трьох кутів 5,05х0,5 кв.м.; відшарування багета 0,5 м.; на стелі проявились кріпильні зєднання кнауфа. Кімната: намокання та здуття підлоги (ламінат) по всій площі S 18 кв.м., відшарування багета 3,5 м; намокання стіни S 1,5х2,60 кв.м., стелі по всій площі S 18 кв.м.; над дверима намокання стіни S 0,8х1 кв.м. Балкон: відійшов плінтус по периметру балкона 5 кв.м. На стелі кухні та балкону проявились кріпильні зєднання кнауфа. Причиною залиття є розрив переходу зєднання металу на пластик 3/4х25 по місцю різьбового зєднання радіатора, що розташований на балконі кв. 32. Акт підписаний комісією в складі: начальника дільниці №7 ОСОБА_7, старшого майстра ОСОБА_6, майстра ОСОБА_8, слюсара-сантехніка ОСОБА_9 /а.с.5/.

Позивачем також суду надано Висновок №8 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення розміру матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, складений 28.05.2015 року ПП «Відкриття» /а.с.8-23/, згідно з яким вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_2, що постраждала внаслідок залиття 11.04.2015 року, в нині діючих цінах на будівництво складає 48294 грн.; розмір матеріальної шкоди, завданої квартирі АДРЕСА_2, що постраждала внаслідок залиття 11.04.2015 року складає 48294 грн.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача адвокатом ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_4 була направлена досудова претензія для досудового врегулювання питання відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 48294 грн., на що представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 була надана відповідь щодо відсутності вини та як наслідок і настання юридичної відповідальності ОСОБА_4 перед ОСОБА_1, в звязку з чим досудова претензія не має юридичного підґрунтя та не підлягає задоволенню /а.с.25-27/.

На виконання ухвали суду про витребування доказів директором КП «ЖКС «Вузівський» надано письмову відповідь, з якої вбачається, що у відповідності з актом аварія в квартирі АДРЕСА_3, відбулася не на внутрішньо будинкової системи ЦО, а на внутрішньо квартирній системі ЦО, яка піддалася реконструкції та самовільному переобладнанню. При усуненні аварії дефект був усунутий /а.с.129/.

Директор КП «ЖКС «Вузівський» ОСОБА_10 16.12.2015 року, №1064/01-15, у відповідь на запит адвоката ОСОБА_2 письмово повідомив, що за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 7, в кв. 32 основному квартиронаймачу ОСОБА_4 дозвіл на перепланування не видавався. Даний вид робіт був здійснений самовільно /а.с.135/.

З відповіді начальника Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради ОСОБА_11 від 11.01.2016 року №01-10/9г, на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 вбачається, що за даними архіву та відділу загального листування управління містобудівні умови та обмеження для розробки проекту переобладнання або перепланування квартири №32, розташованої в житловому будинку №7 по вул. Академіка Філатова та будь-які висновки за проектами реконструкції вищевказаного обєкта не значаться /а.с.134/.

Судом досліджено Висновок №17-1652 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи №520/9943/15-ц, складений 27.10.2017 року Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз /а.с.155-160/, відповідно до якого причиною аварії у квартирі АДРЕСА_4, кв.32, стало відєднання фітингу від нижнього отвору радіатора в результаті відсутності повного затягування нарізного зєднання фітингу до радіатора. Плівка зїхала і не заходила під різьбу. У момент підвищення тиску при гідравлічному випробуванні системи опалення по закінченню опалювального сезону відбулося мимовільне відєднання фітингу від радіатора за допомогою пошкодження другої нитки нарізного зєднання фітингу. Безпосередньо в місці переходу зєднання металу і пластика згідно акту про залиття від 17.04.2015 року не могло статися через наявність закрученої контргайки, що забезпечує щільний притвор двох різнорідних матеріалів через литу (заводську) пластикову прокладку.

Вказаним висновком також встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2, що трапилась 11.04.2015 року, стало втрата герметичності системи центрального опалення внаслідок неякісно виконаних сантехнічних робіт при перенесенні радіатора, а саме, приєднання фітингу до нижнього отвору радіатора в момент гідравлічних випробувань, яке спричинило проникнення вологи на перекриття і нижче розташовану квартиру №26 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі. На момент обстеження в квартирі №26 є пошкодження, повязані з залиттям, які відповідають пошкодженням, зазначеним в висновку №8 від 28.05.2015 р. ПП «Відкриття».

Допитаний в судовому засіданні 19.11.2018 року судовий експерт ОСОБА_5 складений ним 27.10.2017 року Висновок №17-1652 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи №520/9943/15-ц підтримав та пояснив, що на час проведення експертного дослідження мав всі відповідні повноваження та документи для здійснення такої діяльності. Вказана обставина підтверджена також інформацією з Реєстру атестованих судових експертів.

Позивач ОСОБА_1, надала суду згоду та була допитана в судовому засіданні 20.12.2018 року в якості свідка, суду пояснила, що 11.04.2015 року на Пасху ввечері вона була вдома та почула шум в спальні і дуже злякалась, коли побачила, що зверху ллються потоки води. Відповідача ОСОБА_4 на той час вдома не було. Позивач покликала сусідів, вони викликали співробітника ЖКС. Вода текла на балконі та в спальні. Через 20 хвилин приїхав співробітник ЖКС та хотів перекрити воду. Відповідач ОСОБА_4 приїхав, у нього в квартирі було по коліно води. Виливали воду через балкон. Позивач допомагала відповідачу прибирати воду, так як розуміла, що вся вода буде в її квартирі. Вода була тепла і текла по стінам. Також позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що вїхала у вказану квартиру лише в січні після нового ремонту. Після залиття позивач дуже хвилювалась, плакала на роботі, намагалась висушити приміщення кондиціонером. Через три дні після залиття позивач зателефонувала відповідачу, який зайшов і мав бажання вирішити проблему, а через кілька днів подзвонив позивачу і сказав, що з нею буде спілкуватись його юрист. З боку відповідача вибачень не було. Позивач зазначає, що зверталась до клініки Інто-Сана з приводу свого здоровя, так як не спала та багато плакала, однак документів на підтвердження цього не зберегла. Донька позивача проживала у бабусі, оскільки більш всього була залита кімната дочки. Після залиття в квартирі тріщини, на кухонних меблях також тріщини, кнауф тріщав через шість місяців після залиття, ламінат здувся. Відповідач при зустрічі відвертається, і ніяких вибачень по сьогоднішний день.

В ході судового розгляду справи обставини, щодо яких позивач ОСОБА_1 надавала пояснення в якості свідка, стороною відповідача не спростовані. Таким чином, факт залиття квартири позивача є достеменно встановленим.

Суд критично оцінює заперечення сторони відповідача ОСОБА_4, які зводяться до тверджень про недоведеність наявності вини відповідача у залитті, оскільки на підтвердження вказаних доводів стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Фактично правова позиція сторони відповідача зводиться лише до критичних зауважень та заперечень щодо позовних вимог без надання на підтвердження своїх заперечень будь-яких доказів. Разом з цим, суд приймає до уваги відомості, викладені в ОСОБА_6 про залиття від 17.04.2015 року та письмовій відповіді директора КП «ЖКС «Вузівський» стосовно того, що аварія відбулась на внутрішньо квартирній системі центрального опалення, яка піддалася реконструкції та самовільному переобладнанню.

Таким чином, судом встановлено, що приміщення квартири АДРЕСА_5 постраждали від залиття з вище розташованої квартири № 32 внаслідок аварії, що сталася в звязку з втручанням у внутрішньо квартирну систему центрального опалення, а саме неналежно виконаних сантехнічних робіт при перенесенні радіатора на балкон.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів про наявність факту залиття її квартири, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це його процесуальний обов'язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Таку ж правову позицію висловила колегія Верховного Суду при розгляді подібної цивільної справи під час ухвалення постанови від 08.05.2018 року у справі №638/9035/16-ц.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Абзацом 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд погоджується з доводами позивача стосовно завдання їй моральної шкоди відповідачем, оскільки затоплення квартири призвело до змін в житті її сім'ї, так як цим була викликана необхідність проведення робіт по відновленню квартири та докладення додаткових зусиль для нормалізації свого життя, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає завдана моральна шкода у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 354-355, 435 ЦПК України ст. ст. 15, 16, 22, 23, 319, 383, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) матеріальну шкоду в розмірі 48294,00 грн. /сорок вісім тисяч двісті девяносто чотири гривні 00 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. /пять тисяч гривень 00 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 3000,00 грн. /три тисячі гривень 00 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір у розмірі 532,94 грн. /пятсот тридцять дві гривні 94 копійки/.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2018 року.

Суддя Васильків О. В.