Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2716/17
Провадження № 2/553/216/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.12.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Босяк К.О., Заяц А.В., Камуз Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляяє самостійних вимог: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, в якому просила Спадковий договір від 23 лютого 2017 року, укладений між громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - розірвати та відповідно до ст.. 216 ЦПК України повернути всі документи в попередній стан.

30 жовтня 2017 року позивачкою ОСОБА_1 подано уточнено позовну заяву до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій просила Спадковий договір від 23 лютого 2017 року, укладений між громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - розірвати.

Так, 21 листопада 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій просила Спадковий договір від 23 лютого 2017 року укладений громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - розірвати.

В ході судового розгляду позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, в судове засідання призначене на 26 грудня 2018 року надали заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, про що вказувала у відзиві на позовну заяву.

Представник співвідповідача - Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в ході судового розгляду справи позовні вимоги не визнавали в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Вислухавши представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою, 06.10.1998 року, за реєстровим № 1-1076, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 06.10.1998 року за номером запису 16963, в книзі 125, належить квартира № 42, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ,6 ( т. а.с.13,17).

Так, 23 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та відповідачем по справі ОСОБА_2, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено спадковий договір, який було посвідчено Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Згідно умов даного договору відчужувач ОСОБА_1 після своєї смерті передає у власність набувачу ОСОБА_2, а набувач приймає після смерті відчужувача у власність квартиру № 42 в будинку №6, що у м. Полтава по вул. Старий Поділ.

При цьому, за умовами вказаного договору відповідач взяла на себе зобовязання виконувати розпорядження відчужувача - ОСОБА_1.

У відповідності до п. 11 оспорюваного договору на відповідача ОСОБА_2 було покладено наступний ряд обовязків:

-Забезпечення щоденним 3-х разовим харчуванням;

-Забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям;

-Надання побутових послуг;

-Забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами ( т. а.с.6-7).

Згідно із ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно умов оспорюваного спадкового договору від 23 лютого 2017 року , а саме п. 22 визначено, що оспорюваний договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Оспорюваний договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є людиною похилого віку, має ряд захворювань, а саме: ІХС, дифузний кардіосклероз, аритмію серця, гіпертонічну хворобу ІІ ст.., ступені 2 з високим ризиком, вузловий зоб, хронічний холіцестит, кіста лівої нирки, цебро склероз, антено невротичний синдром, має поганий зір, страждає на глаукому та катаракту, при цьому в 2016 році перенесла пневмонію, що підтверджується, амбулаторною карткою хворого ОСОБА_1.

В ході судового розгляду позивачкою ОСОБА_1 вказувалось про те, що з 21.01.2017 року по 27.01.2017 року вона знаходилась в лікарні протягом неділі, внаслідок перелому шийки лівого стегна, та після виписки з лікарні продовжила лікування вдома. Після виписки з лікарні перебувала у тяжкому стані, була «нерухомою», внаслідок отриманої трамки перелому шийки стегна страждала на сильний біль в нозі, внаслідок якого непритомніла. Допомогу їй надавали соцпрацівники та її знайомі, які приходили до неї. Позивачкою зверталась увага на те, що 23.02.2017 року вона, будучи у тяжкому стані, змучена болями, отриманими внаслідок травми перелому шийки стегна, перебувала вдома і до неї без попередження прийшла відповідачка ОСОБА_2, яка є її сусідкою, разом з приватним нотаріусом, які ї дали їй підписати папери, та вказали, що оскільки вона довіряла відповідачці, то та буде допомоги їй та вказали, що це все лише формальність.

Судом встановлено, що фактично за позивачкою ОСОБА_1 здійснювали догляд ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які фактично виконували умови зазначені у спадковому договорі, які повинна була виконувати безпосередньо відповідачка, оскільки саме вона взяла на себе такі зобовязання у відповідності до спадкового договору. Даний договір, як встановлено судом, фактично був складений з ініціативи відповідачки ОСОБА_2 та відповідно на умовах, які фактично не були узгоджені з ОСОБА_1, яка фактично потребувала сторонньої допомоги та її дійсна воля, бажання та можливість виявити їх не відповідала фізичному та моральному стану останньої .

Дані фактичні обставини були підтверджені вказиними свідками в ході судового розгляду.

Як встановлено судом, фактично відповідачка ОСОБА_2, яка є сусідкою ОСОБА_1, мала добрі сусідські відносини, в звязку з чим провідувала останню , при цьому інших дій та допомоги остання по відношенню до ОСОБА_1 не проявляла та не здійснювала.

Таким чином, у такий спосіб з боку відповідача по відношенню до ОСОБА_1 шляхом укладення спадкового договору, ОСОБА_2 мала на меті заволодіти власністю ОСОБА_1, оскільки остання перебувала в тяжкому стані, так як укладенню спадкового договору передувало складення приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 довіреності від імені ОСОБА_1 на право оформлення від її імені ОСОБА_2 правоустановчих документів на квартиру № 42, що у м. Полтава по вул. Ст. Поділ,6, що у м. Полтава ( т. 1 а.с.88).

Так, судом встановлено та було підтверджено в ході судового розгляду свідками, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та соцпрацівник доглядали за позивачкою після тяжкої травми, а саме: забезпечували останню ліками, які були призначені лікарями, забезпечували її продуктами харчування, одягом, здійснювали пригототування їжі, проводили оплату за комунальні послуги, вели домашнє господарство.

При цьому, оскільки позивачка була «нерухомою» внаслідок отримано травми, ними проводились санітарно гігієнічні процедури, що підтверджується Актами (т.1 а.с.47,48,49,50,51,52).

На спростування вказаних обставин відповідачкою ОСОБА_2 не було надано жодного чеку про придбання, продуктів харчування у даний період коли остання перебувала у тяжкому стані, що в свою чергу свідчили б про її піклування за ОСОБА_1.

Слід звернути увагу на те, що надані відповідачкою ОСОБА_2 чеки на підтвердження придбання продуктів харчування для ОСОБА_1 датовані проміжком часу з кінця серпня 2017 року по січень 2018 року, при цьому, види продуктів харчування ніби-то зазначені у них не узгоджуються зі станом здоровя ОСОБА_1 з урахуванням наявності у неї хронічних хвороб, які виключають можливість вживання нею даних видів продуктів.

При цьому, відпоаідачем не надано доказів того, що вказані в даних чеках продукти харчування придбалися нею саме для ОСОБА_1 та за проханням останньої.

В свою чергу, надані відповідачкою чеки на придбання ліків, були спростовані в ході судового розгляду позивачем шляхом подання копії амбулаторної картки хворого, у відповідності до якої останій за рецептами лікарів не призначались препарати норфлоксацин, розторопша, уролесан.

Крім того, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо виконання нею сього обсягу обовязків, визначених спадковим договором, котрий є достатньо широким.

Більш того, позивач неодноразово зверталася до приватного нотарісуа Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо розірвання спірного договору в добровільному досудовому порядку, що підтверджується матераілами справи та що в свою чергу вказує про обгрунтованість вимог позивача.

На спростування даних обставин відпопідачем не зазначено будь-якої інформації з приводу того, чому вона не зявлялася до нотаріуса для врегулювання даного питання і підтвердження виконання нею спадкового договору, та відпопідно не надано суду належних та допустимих доказів та судом їх не здобуто, що підтверджує вищевикладені висновки суду.

В свою чергу копія нотаріальної справи за спірним договором, надана на вимогу суду приватним нотаріусом ОСОБА_3, не містить будь-яких доказів виконання ОСОБА_2 спадкового договору, що вкотре вказує про недобросовісне невиконання останньою його істотних умов.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду справи стороною відповідача не було спростовано встановлених вище фактичних обставин справи шляхом подання належних та допустимих доказів, що в свою чергу свідчить про істотне порушення відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за спадковим договором від 23.02.2017 року, що вказує про доведеність і обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України , судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, у відповідності до ставок , які діяли на момент звернення ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1308, 216 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору задовольнити.

Спадковий договір від 23 лютого 2017 року, укладений громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду. шляхом подачі апеляційної скарги у 30- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_8