1Справа № 335/2618/18 2/335/1186/2018
03 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Кудряшової Ю.І., розглянувши у залі суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні права власності шляхом вселення,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 2475 від 29.11.2006 року. Співвласниками зазначеної квартири є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних долях. Проте, Відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні спільною власністю, обмежуючи доступ до житла, у звязку з чим позивач просить усунути перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю шляхом її вселення у квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 28.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 26.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання Позивач не зявилася, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксування судового процесу, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.
Відповідачі та їх представник у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, відзив на позов не подали. Від відповідача ОСОБА_3 надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи для формування правової позиції та подання відзиву.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобовязані виконувати процесуальні обовязки, визначені законом або судом.
З урахуванням спливу строку для подання відзиву, встановленого судом, а також відсутністю обгрунтованиих підстав для його поновлення, враховуючи, що представник відповідачів раніше приймав участь у судових засіданнях та не навів доводів про неможливість подання відзиву у встановлений строк, а також тієї обставини, що відповідачами у справі та їх представником неодноразово подавалися заяви про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін у справі на підставі наданих доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 2475 від 29.11.2006, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_2 1/3 частина, ОСОБА_1 1/3 частина, ОСОБА_3 1/3 частина.
Право власності на квартиру підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно ОП „ЗМТІ № 13303863 від 22.01.2007 року.
Встановлено, що позивач зверталася до відповідачів письмово 19.02.2018 року з вимогою про усунення перешкод у користування квартирою. Однак Відповідачами не надано обгрунтованих даних щодо спростування зазначених у позові обставин.
На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що Позивач у зазначеній квартирі не проживає, оскільки з боку Відповідачів чиняться цьому перешкоди
Згідно з положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч це і не було повязано з позбавленням права на володіння майном.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції зазначив, що володіння майном повинно бути законним.
За змістом зазначених норм права власник майна має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
Оскільки судом встановлено, що відповідачі позбавляють позивача права користуватись належним їй житлом, позивач самостійно у позасудовому порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, суд доходить висновку, що такі перешкоди підлягають усуненню в судовому порядку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 704,80 гривень у рівних частках.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про усунення перешкод в користуванні права власності шляхом вселення задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3.
Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/3 частиною квартири АДРЕСА_3.
Вселити ОСОБА_1 до належної їй 1/3 частини квартири АДРЕСА_3.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.В. Калюжна