Провадження № 2-п/161/191/18

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, було ухвалено рішення, яким позов задоволено.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 08.11.2018 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Свою заяву мотивує тим, що судове засідання, в якому було ухвалено рішення, відбулося за його відсутності, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи, тому не зміг прийняти участь у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.1ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши документи справи, суд приходить до висновку, що заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Посилання відповідача на те, що при прийнятті заочного рішення 08.11.2018 року суд обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі, безпідставні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, кореспонденція направлялася за місцем реєстрації відповідача.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно зі статтею 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо доказів в обґрунтування заяви по суті спору, то суд знаходить їх такими, що не ставлять під сумнів рішення суду.

З огляду на розяснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та розяснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення так і не надав доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, а доводи представлені відповідачем у заяві не спростовують висновків суду встановлених у заочному рішенні від 08.11.2018 року.

Безпідставне і необґрунтоване твердження відповідача про необхідність скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку буде порушувати законні права та інтереси протилежної сторони та суперечити принципу права на справедливий суд, що закріплений і ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Між тим, заявником не зазначено про існування інших, крім поданих в процесі розгляду справи, доказів (які саме докази), що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4