печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 грудня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Каранда С.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про встановлення порядку користування квартирою та вселення , посилаючись на те , що є власником 72/300 частини АДРЕСА_1 згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 23.12.2015р. Відповідачі чинять перешкоди в користуванні власності та порушують її права. Тому просить встановити порядок користування квартирою , виділивши їй кімнату 18,9 кв.м. , залишити в користуванні відповідачів кімнати 19,00 кв.м та 13,9 кв.м. , решту приміщень залишити у спільному користуванні. В судове засідання представник позивача не з»явилась , просила розглядати в відсутність, позов підтримала .

Відповідача ОСОБА_3 проти позову не заперечував, просив розглядати в відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився , суд вважає можливим розглядати справу в його відсутність.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого.

Встановлено , що сторони є співласниками квартири АДРЕСА_1.

Позивачці належить 72/300 частини АДРЕСА_1 згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 23.12.2015р. , відповідачу ОСОБА_2 належить 144/300 частини на підставі свідоцтв про право власності на житло, на спадщину , відповідачу ОСОБА_4 належить 28/100 частини на підставі договору дарування від 20.07.1995р.

Спірна квартира складається з трьох кімнат 18,9кв.м.,13,9кв., 19.0 кв.м.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Незважаючи на наявність зареєстрованого права власності на частину у квартири, а також норми ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, відповідачі перешкоджають позивачу в користуванні квартирою.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Окрім того, пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилІ та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд вважає що позовні вимоги про вселення підлягають задоволенню, оскільки встановлено , що відповідачі чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою , замінені замки на вхідних дверях.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При цьому суд враховує, що спірна квартира не має кімнат, які б по площі відповідали ідеальним долям сторін у частковій власності , запропонований такий порядок користування спірною квартирою порушує права сторін на користування власністю, оскільки вони мають різні долі власності.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,280,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою та вселення задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач : ОСОБА_1: АДРЕСА_2

відповідач 1: ОСОБА_2: АДРЕСА_3, відповідач 2: ОСОБА_3: АДРЕСА_4,

Дата складання повного тексту 2.01.2019р.

Суддя Остапчук Т.В.