Справа № 645/3396/18
Провадження № 2-др/645/7/18
22 грудня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Мартинової О.М.,
секретар судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Моторного (транспортного) страхового бюро України про зняття арешту з нерухомого майна,
19 листопада 2018 року до Фрунзенського районного суду надійшла заява ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна. Обґрунтування своєї заяви вказала, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 року не був знятий арешт з земельної ділянки площею 1,6232 гектарів, розташованої на території Лебязької сільської ради, переданої у приватну власність ОСОБА_3.
Позивач через канцелярію суду надала заяву, в які просила розглядати справу за її відсутності.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.06.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: винести рішення про зняття арешту з нерухомого майна, яке належало її померлому чоловікові ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська б. 26 кв.8 і який помер 11 червня 2014 року, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, видавник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 реєстраційний номер обтяження: 7497345; зареєстровано: 29.10.2014 року, реєстратор: ОСОБА_5, Харківське міське управління юстиції; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, видавник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4
13.11.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Моторного (транспортного) страхового бюро України про зняття арешту з нерухомого майна було задоволено та знято арешт лише з квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3, який помер 11 червня 2014 року, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року.
Однак, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ХА № 058751 ОСОБА_3 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Лебежанський», реорганізованого в агрофірму «Лебежанська» ТОВ с. Лебяже (а.с. 43).
ОСОБА_4 того, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 845735 земельна ділянка площею 1,6232 гектарів, яка розташована на території Лебязької сільської ради, передана у приватну власність ОСОБА_3 (а.с. 44).
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 138720182 від 21.09.2018 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, обтяжувач: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, номер запису про обтяження: 7497345; зареєстровано: 29.10.2014 року, реєстратор: ОСОБА_5, Харківське міське управління юстиції; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, видавник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 (а. с. 79).
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення обєктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Таким чином, судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова не було знято арешт з земельної ділянки площею 1,6232 гектарів розташованої на території Лебязької сільської ради, переданої у приватну власність ОСОБА_3, який помер 11 червня 2014 року, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, обтяжувач: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, номер запису про обтяження: 7497345; зареєстровано: 29.10.2014 року, реєстратор: ОСОБА_5, Харківське міське управління юстиції; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, видавник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» закріплені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з даною статтею фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» /1994 / суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності.
Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12,76-81, 247, 258, 259, 265, 270, 354 ЦПК України, ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд
Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Моторного (транспортного) страхового бюро України про зняття арешту з нерухомого майна.
Зняти арешт з земельної ділянки площею 1,6232 гектарів розташованої на території Лебязької сільської ради, переданої у приватну власність ОСОБА_3, який помер 11 червня 2014 року, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, обтяжувач: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, номер запису про обтяження: 7497345; зареєстровано: 29.10.2014 року, реєстратор: ОСОБА_5, Харківське міське управління юстиції; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45099748, виданий 27.10.2014 року, видавник: Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини додаткового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_2, мешкає за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська б. 26 кв.8.
Відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, адреса для листування: м.Харків, вул. Біблика,б. 18.
Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса для листування: м.Київ, Русанівський бульвар, б. 8.
Повне судове рішення складено 27.12.2018 року.
Головуючий-суддя: