Єдиний унікальний номер 235/5131/17 Номер провадження 22-ц/804/624/18
Номер провадження 22-ц/804/624/18 Доповідач Канурна О.Д.
Справа № 235/5131/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року у цивільній справі № 235/5131/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, (суддя першої інстанції Назаренко Ганна Володимирівна), -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 20 травня 2014 року ОСОБА_6 позичила у нього грошову суму у розмірі 100000,00 грн. на строк до 20 жовтня 2014 року. При цьому, у наданій нею власноруч написаної розписці вказано, що у разі невиплати вказаної суми, вона зобов'язується переоформити на позивача ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, власником якого вона на той час була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 померла в м. Покровську.

Грошові кошти, що були запозичені, ОСОБА_6 йому не повернула, а про її смерть позивачу стало відомо 18 травня 2017 року.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму боргу в розмірі 100000,00 грн., 87008,82 грн. - інфляційні витрати, 9000 грн. - за прострочення виконання грошового зобов'язання, а всього 196008,82 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, відмовлено повністю.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, яка надійшла до Донецького апеляційного суду 06 листопада 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що не призначивши судову експертизу з оцінки майна спадкоємців, маючи можливість визначити його вартість та не роз'яснивши відповідно до п. 3 частини 5 статті 12 ЦПК України наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, суд першої інстанції порушив процесуальні права позивача, що призвело до постанови помилкового рішення.

Позивач просить апеляційний суд скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, ухвалите нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 05 грудня 2018 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 136,137,138,139,140), копія апеляційної скарги позивача відповідачами отримана (а.с 138,139,140). Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В оскаржуваному рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року зазначено, що воно може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду.

Відповідно до частини 6 ст. 147 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов'язані зі здійсненням таким судом повноважень, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року у газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Донецького апеляційного суду про початок роботи Донецького апеляційного суду, згідно якого рішенням зборів суддів Донецького апеляційного суду від 02.10.2018 року № 4 днем початку роботи Донецького апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із припиненням з 03 жовтня 2018 року здійснення правосуддя апеляційним судом Донецької області цивільна справа № 235/5131/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року, підсудна Донецькому апеляційному суду, який створено в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикції ліквідованого апеляційного суду Донецької області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 06.11.2018 року визначено колегію судів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач Канурна О.Д., судді Кішкіна І.В., Соломаха Л.І. (а.с. 121).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 20.11.2018 року у зв'язку з перебуванням судді Кішкіної І.В. на лікарняному, визначено колегію судів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач Канурна О.Д., судді Будулуца М.С., Соломаха Л.І. (а.с. 132).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 149).

В судове засідання апеляційного суду відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 145-148).

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача -адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що представник позивача не надав до суду першої інстанції докази вартості спадкового майна.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із відповіді Приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 333/01-16 від 27.06.2018 року вбачається, що згідно відомостей зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не заводилася (а.с. 84).

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із довідки № 6725 від 05.10.2017 року, наданої головою квартального комітету № 14 м. Покровська, станом на січень 2015 року а адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_6 (померла), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_8 (невістка), ОСОБА_4 (донька), та ОСОБА_5 (чоловік) (а.с. 10).

Тобто, спадкоємці за законом, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийняли спадщину.

Як вбачається із частини 1 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до частини 1 статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Частиною 4 вказаної вище статті передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 дізнався про смерть ОСОБА_6 за місяць до пред'явлення позовної заяви до суду першої інстанції.

Як вбачається із росписки ОСОБА_6, вона зобов'язувала повернути гроші до 20 жовтня 2014 року. Тобто строк вимоги за розпискою ОСОБА_6 настав 21.10.2014 року і відповідно до частини 3 статті 1281 ЦК України, позивач мав пред'явити свої вимоги до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до 21.10.2015 року. До суду першої інстанції позивач звернувся 05.10.2017 року (а.с. 2).

Суд першої інстанції зазначене не врахував та неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини 2 статті 1281 ЦК України.

З аналізу статті 1281 ЦК України випливає, що встановлені законом строки для пред'явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності.

Відповідно до Правового висновку у справі № 6-2962цс16 Постанови Верховного Суду України від 12.04.2017 року, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати свої суб'єктивне право.

Таким чином, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кредитор ОСОБА_1 дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 18 травня 2017 року, звернувся до суду з позовом до спадкоємців 5 жовтня 2017 року, тобто в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України, отже, набув права пред'явлення вимог до спадкоємців ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до спадкоємців.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 24 вересня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, але з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 28 грудня 2018 року

Суддя О.Д.Канурна