Дата документу 07.12.2018
Справа № 334/1897/18
Провадження № 2/334/2369/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якому зазначив, що згідно Наказу №773-к від 27.02.2018 року він був звільнений з посади сторожа на ПАТ «Запоріжжяобленерго». В день звільнення йому було надано Повідомлення № 190 про нараховану суму, належну працівнику при звільненні від 28.02.2018 року, згідно якого до виплати ОСОБА_1 належать грошові кошти у розмірі 32909,35 грн., які станом на час звернення з вказаним позовом до суду не були виплачені. Позивач просив стягнути заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року у розмірі 4403,60 грн.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, в яких зазначив, що 21.08.2018 року нараховану заборгованість по заробітній платі йому було сплачено в повному обсязі, а тому, у звязку з тим, що відповідачем вказаний розрахунок було здійснено не в день звільнення, а значно пізніше, просить суд стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 27360,29 грн., обґрунтовуючи розрахунок тим, що згідно Довідки підприємства від 21.09.2018 року № 1355, середньоденний його дохід складає 235,03 грн. а середньомісячний дохід відповідно 4136,18грн. (заробітна плата за грудень)+5557,18 грн. (заробітна плата за січень):2=4846,68 грн. (середня заробітна плата за останні два місяці), а тому заборгованість по середньому заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 28.02.2018 року по 21.08.2018 року складає: за березень липень 2018 року по 4846,68 грн. за кожен місяць, а з 01.08.2018 року по 20.08.2018 року =4846,68грн. (середня заробітна плата за місяць):31 (кількість днів у серпні)х20 (кількість днів прострочки у серпні)=3126,89 грн.

З огляду на вищевказане, позивач просить стягнути загальну суму заборгованості по середньому заробітку за весь час затримки складає 27360,29 грн.

Згідно відзиву на позов та доповнення до нього, представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» просить закрити провадження по справі, у звязку з тим, що заборгованість із заробітної плати в сумі 34428,53 грн. була погашена в повному обсязі 21.08.2018 року, а тому предмет вказаного спору взагалі відсутній.

В судове засідання позивач не зявився, його представник адвокат ОСОБА_2 подав суду заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить закрити провадження по справі у звязку з повним розрахунком з позивачем по заборгованості з нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата

Судом встановлено, що згідно Наказу 1076 від 16.03.2011 року ОСОБА_1 було прийнято до ВАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду сторожа першого розряду на дільницю №1 Служби відомчої охорони.

Згідно Наказу № 420-од від 27.07.2016 року (ОСОБА_2 з ЄДР № 22582175 від 02.02.2017 року) Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» з 01.02.2017 року перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

Згідно Наказу № 773-к від 27.02.2018 року ОСОБА_3 28.02.2018 року був звільнений з посади на ПАТ «Запоріжжяобленерго» за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На виконання вимог ст.116 КЗпП України в день звільнення ПАТ «Запроріжжяобленерго» повідомило ОСОБА_1 про нараховану суму, належну працівникові при звільненні.

Згідно повідомлення про нараховану суму, належну працівнику при звільненні №190 від 28.02.2018, ОСОБА_1 до виплати належало 32909,35 грн., до складу яких входили: заробітна плата за вересень 2017 року у розмірі 3679,76 грн., заробітна плата за жовтень 2017 року у розмірі 1350,33 грн., заробітна плата за листопад 2017 року у розмірі 2930,20 грн., заробітна плата за грудень 2017 року у розмірі 3283,09 грн., заробітна плата за січень 2018 року у розмірі 4403,64 грн., заробітна плата за лютий 2018 року у розмірі 17262,33 грн., грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі -169,14 грн., вихідна допомога у розмірі 14804,89 грн., а всього за лютий 2018 року з врахуванням утриманих з доходів коштів (ПДФО,ЄСВ, профвнесків, авансу, тощо у розмірі 4177,29 грн.,). Заробітна плата за фактично відпрацьований час у місяці звільнення 6801,87 грн.

Згідно уточненого позову, заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року січень 2018 року та поточна заробітна плата за лютий 2018 року 21.08.2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» була погашена у повному обсязі у розмірі 34428,53 грн., що підтверджується Бухгалтерською довідкою підприємства, долученою до доповнення на відзив представником відповідача.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів в період затримки.

В уточненні до позову надано розрахунок середнього заробітку за час затримки нарахованих але не сплачених при звільненні сум по день фактичного розрахунку, який було розраховано за формулою: сума нарахованих сум до виплат за грудень 2017 року та січень 2018 року поділена на кількість календарних днів за ці місяці, тобто (5019,19+5608,28)/62 = 171,41 грн.

Однак, зважаючи на вимоги Порядку нарахування виплат, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середнього заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, а тому, суд вважає розрахунок позивачки середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку невірним, оскільки нею помилково при обчисленні враховувались не робочі, а календарні дні.

Разом з тим, згідно Довідки ПАТ «Запроріжжяобленерго» №1355 від 21.09.2018 року, середньоденний дохід ОСОБА_1 за період грудень 2017 року січень 2018 року складає 235,03 грн.

За період з дня звільнення до дня фактичного розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» з позивачем пройшло 117 робочих днів, що не спростовано представником відповідача у відзиві на позов, а отже середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку розраховується наступним чином: 235,03 грн. х 117 днів = 27498,51грн.

Доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у звязку з скрутним матеріальним становищем на підприємстві, суд вважає необґрунтованими.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозвязку з положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу розяснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобовязаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відсутність фiнансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.07.2013 № 6-64цс13).

Також судом приймається до уваги, що пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13» передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника, суд повинен визначати суму, що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обовязкових платежів.

Відповідно п.3 Розділу ІІІ Порядку, - усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно ст.18 Податкового кодексу України особа, яка нараховує та виплачує доходи на користь фізичної особи називається податковим агентом, тобто відповідач є відповідальним за нарахування та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.03.2018 року по день фактичного розрахунку - 27498,51 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя пр. Сталеварів, 14 р/р 0132 в ПАТ «ПриватБанк», МФО 313399, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.03.2018 року по день фактичного розрахунку у розмірі 27498,51 грн. (двадцять сім тисяч чотириста девяносто вісім гривень 51 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя пр. Сталеварів, 14 р/р 0132 в ПАТ «ПриватБанк», МФО 313399, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.