22.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/8188/18
Єдиний унікальний номер 205/8188/2018
Провадження № 2/205/3428/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 21 листопада 2018 року позивачем надано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі договору дарування квартири від 23 червня 2017 року вона є власником квартири АДРЕСА_1, право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 21085035. У спірній квартирі, що належить позивачеві, окрім третьої особи ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, також зареєстровано чоловіка третьої особи відповідача ОСОБА_2, але фактично останній у квартирі не проживає і ніколи не проживав, ніколи до квартири не вселявся, його речей в ній немає, комунальні послуги він не сплачує, поточний ремонт не здійснює, добровільно зніматися з реєстрації не бажає. Перешкод у проживанні йому ніхто не чинить. Родина ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наразі розпалася і вони проживають окремо. Своє місце проживання відповідач не повідомляє. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 227 у будинку № 9 по вул. Гідропарковій у м. Дніпрі, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду подано не було.

Третій особі ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було направлено копії ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, у встановлений строк письмових пояснень щодо позову суду третьою особою суду надано не було.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 23 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотокругу ОСОБА_6 і зареєстрованого в реєстрі за № 1593, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6-7). Право власності у встановленому законом порядку 23 червня 2017 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 21085035 (а.с. 8).

Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб № 48, виданої 30 жовтня 2018 року ОК «ЖБК № 354», у спірній квартирі зареєстровано третю особу ОСОБА_3 доньку позивача, її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідача ОСОБА_2, який є чоловіком третьої особи ОСОБА_3 та зятем позивача (а.с. 12).

Відповідно до акта обстеження квартири АДРЕСА_1, складеного 30 серпня 2018 року комісією у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та акта обстеження квартири АДРЕСА_1, складеного 18 жовтня 2018 року комісією у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з моменту його реєстрації, тобто з 08 червня 2016 року, його речей у квартирі немає (а.с. 13, 14).

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1, не проживає у ній з моменту своєї реєстрації, тобто з 08 червня 2016 року, його речей у квартирі, належній позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, участь в утриманні квартири не приймає, суд доходить висновку, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: 49018, АДРЕСА_2) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 49018, АДРЕСА_2.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: 49018, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 49018, АДРЕСА_3), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: