Справа № 396/2641/14-ц
Провадження № 6/396/41/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоукраїнка справу за поданням Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби про оголошення в розшук ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

Начальник Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про оголошення в розшук ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження ВП № 54781364 по примусовому виконанню виконавчого листа № 396/2641/14-ц, виданого 18.11.2014 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, - 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, як аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, розпочавши стягнення з 13 жовтня 2014 року і до досягнення сином повноліття, - 31 серпня 2030 року. Однак боржник від сплати аліментів ухиляється і за місцем проживання відсутній, має заборгованість по аліментам в розмірі 21044,98 грн., а тому просить оголосити його в розшук.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Судом встановлено, що на виконанні у Новоукраїнському РВ ДВС знаходиться виконавчий лист № 396/2641/14-ц, виданий 18.11.2014 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, - на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, - 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, як аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, розпочавши стягнення з 13 жовтня 2014 року і до досягнення сином повноліття, - 31 серпня 2030 року (а.с. 25).

26.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.26).

З матеріалів справи встановлено, що боржник не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4. Станом на 01.09.2018 року заборгованість по аліментам ОСОБА_1 становить 21044,98 грн.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Виходячи із зазначених норм, суд зобов'язаний перевірити, які саме заходи вчинені державним виконавцем для виконання рішення суду, і чи вчинялись вони взагалі, а також перевірити достовірність інформації виконавця, щодо неможливості встановити місце проживання чи перебування боржника.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Таким чином, державний виконавець для неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій зобовязаний вжити всі заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, зокрема, відсутні докази про здійснення заходів щодо вручення боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи дана постанова наявна, однак, докази про отримання боржником даної постанови - відсутні, чим порушено ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про необізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, до подання про розшук боржника державним виконавцем не додано жодних документів про наявнісь заборгованості у боржника, а саме відсутня довідка-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Понятий зобов'язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз'яснює понятим їхні права і обов'язки, про що зазначається в акті.

Актом державного виконавця від 17.09.2018 року, який складений в присутності понятих, (однак їхні прізвища державним виконавцем в акті не зазначені), встановлено, що боржник на теперішній час перебуває в м. Києві, зі слів батька місце проживання не відоме.

Однак, суд зазначає, що сам факт одного виходу державного виконавця за адресою проживання боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду. Крім того в даному акті державного виконавця не зазначено про відсутність чи наявність майна яке належить боржнику на праві власності, а також відомості хто проживає за цією адресою.

Крім того в матеріалах подання відсутні відомості про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що заявником подано суду недостатньо переконливих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення чого є обов'язковою умовою для оголошення боржника в розшук.

А застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Наведені у поданні обставини і вивчені судом додані до нього документи, не можуть бути в даному випадку визнані такими, що переконливо свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому правові підстави для оголошення боржника в розшук відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним і необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів та можливостей передбачених Законом України «Про виконавче провадження»і з поданням до суду про оголошення особи в розшук звернувся передчасно.

Керуючись ст.ст.258-260,438ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби про оголошення в розшук ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:ОСОБА_5