<Справа № 375/1040/18 Провадження № 2/375/354/18 Строка звіту ___Номер рядка звіту 23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року Рокитнянський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Голік Н.О.

при секретарі Куць В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП Рокитнянської районної ради «Рокитне тепломережа» про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1В звернулася до суду з позовом до КП Рокитнянської районної ради «Рокитне тепломережа» про визнання договору недійсним, посилаючись на те, що являється власником нежитлового приміщення площею ІІ-224/32,0 кв.м., що знаходиться в адмінприміщенні загальною площею 92.14 кв.м., розташованому в смт. Рокитне Київської області, вул. Першотравнева,6, 02.01.2017 року вона та відповідач уклали договір на послуги по теплопостачанню. З моменту укладення договору на послуги по теплопостачанню і до закінчення опалювального сезону 2016-2017 р.р. вона користувалась приміщенням та поставленою відповідачем тепловою енергією. У вересні 2017 року необхідність опалювання приміщення відпала, у зв'язку з чим 07.09.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про відключення кімнати від системи теплопостачання. На вказану заяву позивач отримала лист за № 37 від 07.0917 року, з відмовою у відключенні кімнати. Позивач уважно вивчивши Умови договору вважає їх такими, що не відповідають нормам законодавства України. Просить суд визнати недійсним Договір № 10 на послуги по теплопостачанню від 02.01.17., укладений Позивачем ОСОБА_1 та Комунальним підприємством Рокитнянської районної Ради "Рокитнетепломережа".

Відповідач, скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, вказавши, що було досягнуто згоди при укладанні спірного договору між сторонами, договір виконувався обома сторонами, що є підтвердженням добровільного його укладення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за викладених у позові обставинах та просив їх задовольнити, вказавши на недотримання суттєвих умов договору.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, зазначивши, що договір між сторонами укладено добровільно, послуги відповідач надавав вчасно та якісно, за які позивач сплачувала, а отже погодилась з умовами договору. Також вказали, що у разі незгоди чи виникнення будь-яких питань позивач мала змогу звернутися до відповідача за розясненням або вирішенням питання шляхом укладання додаткової угоди.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28.12.2016 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 нежитлове приміщення під літерою «А» площею ІІ-224/32,0 кв.м., що знаходиться в адмінприміщенні загальною площею 92,14 кв.м., розташованого в смт. Рокитне Київської області вул.. Першотравнева, 6, що підтверджується договором дарування нежитлового приміщення від 28.12.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №4604.

02.01.2017 року між КП Рокитнянської районної ради «Рокитнетепломережа» та ОСОБА_1 укладено договір №10 по теплопостачанню, який підписаний як відповідачем так і споживачем ОСОБА_1 (позивачем).

Предметом вказаного договору є зобовязання відповідача постачати споживачу (позивачу ОСОБА_1В.) теплову енергію, а споживача (позивача ОСОБА_1В.) зобовязання оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором та у відповідності до «Правил користування тепловою енергією» та «Правил технічної експлуатації систем теплопостачання комунальної енергетики України».

Згідно п.11.1. договору про надання послуг по теплопостачання набирає чинності з дня його підписання.

Згідно п. 11.2 договору про надання послуг по теплопостачання договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняттям рішення Господарським судом; ліквідації сторін.

Після укладання договору відповідач та позивач належним чином виконували взяті зобовязання, що є підтвердженням прийняття умов договору сторонами.

07.09.2017 року позивач подала заяву до КП Рокитнянської районної ради «Рокитнетепломережа» про відключення кімнати від системи теплопостачання.

КП Рокитнянської районної ради «Рокитнетепломережа» листом від 07.09.2017 року за № 37 повідомлено позивача, що КП «Рокитнетепломережа» не погоджує відключення від теплопостачання, розяснивши позивачу, із посиланнями на відповідні норми законодавства України, що для відєднання від центральної системи теплопостачання споживач мусить розробити окремий проект та погодити його з відповідними службами.

Відповідно до ст.. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За ст.ст. 627, 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається із спірного договору, підтвердженням погодження сторонами істотних умов договору є власноручні підписи сторін, що в судовому засіданні підтверджено як стороною позивача так і стороною відповідача. Крім того, позивач, прийнявши вказані умови, користувалася послугами відповідача та сплачувала за надані послуги.

Згідно ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За нормою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недійсності договору, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 202, 203, 204, 626, 627, 628, 638 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скаргипротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2018 р.

Суддя Н.О.Голік