КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1347/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

справа № 755/2434/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року , ухвалене у складі судді Чех Н.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

15 лютого 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача КП «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради з позовом, в якому просив суд, враховуючи заяви про уточнення позовних вимог, поновити строк для оскарження наказу №104 від 10.07.2015 року про оголошення догани, визнати незаконними та скасувати накази відповідача про оголошення догани, про звільнення, визнати недійсним запис у трудовій книжці про звільнення, про зобов'язання відповідача внести запис до трудової книжки про визнання недійсним запису про звільнення, поновити позивача на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу 1 634 грн. 40 коп., стягнути з директора КП «Ритуал Сервіс Плюс» Васільєва А.А. на користь КП «Ритуал Сервіс Плюс» 1634 грн. 40 коп., стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду 113 000 грн., судовий збір 1695 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не було належним чином з'ясовано обставин справи та залишено поза увагою, що позивач був двічі за одне й те ж порушення, допущене ним на думку відповідача, притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Повідомлення про необхідність ознайомитися з наказами від 02 лютого 2018 року про оголошення догани - позивач не отримував, тоді як відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Всупереч вимогам 3 ст. 40 КЗпП України жодних заходів дисциплінарного стягнення, окрім останніх двох наказів, до позивача не застосовувались. Навпаки, позивач має подяку за добру роботу від відповідача. Щодо наказу про звільнення № 8-к від 05 лютого 2018 року, то у ньому немає посилання на письмове пояснення позивача або акт про відмову надати таке пояснення.

В акті від 02.02.2018 року про ознайомлення ОСОБА_2 з наказами в приміщенні відділу кадрів зазначено про присутність адвоката ОСОБА_3, проте позивачем в суді першої інстанції заявлено про фальшивість даного документу. З огляду на надані докази, відповідачем не було дотримано вимог ст. 147, 148, 149 КЗпП України.

В оскаржуваному рішенні суд не розглянув позовних вимог про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, не надав оцінку, чому в задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Оскільки позивач відмовлявся від ознайомлення з актами та наказами, вважає його доводи упередженими, а винесені догани та наступне звільнення такими, що відповідають чинному законодавству України.

Дійсно, раніше позивач мав подяку за сумлінну працю, але в подальшому позивачем були допущені грубі і неодноразові порушення своїх обов'язків, які стосувалися вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу», допустивши проведення поховань без відповідної реєстрації в «Книзі поховань та перепоховань померлих громадян» на кладовищі «Візирка», що свідчить про те, що позивач систематично порушував правила внутрішнього розпорядку та не з'являвся на роботі, і відповідно не проводив реєстрацію поховань за час своєї відсутності. Також позивачем було порушено ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу», допустивши поховання померлих всупереч рішенню виконавчого комітету Криворізької міської ради від 11.12.2013 року «Про припинення поховання померлих на кладовищі «Південного ГЗК» (нове).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник відповідача Данилюк Ю.В. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 08 жовтня 2014 року на підставі наказу №81-к він був прийнятий на посаду доглядача кладовища Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради. Наказом №57 від 02.02.2018 року йому була оголошена догана. Згідно з п.1 наказу №58 від 02.02.2018 року йому також була оголошена догана. На засіданні профкому від 02 лютого 2018 року позивач дізнався, що його нібито звільняють за прогул, здійснений 17 січня 2018 року, та за неналежне виконання своїх трудових обов'язків 16 січня 2018 року.

Наказом №5-к від 05 лютого 2018 року позивач був звільнений з посади доглядача кладовища КП «Ритуал Сервіс Плюс» за систематичне невиконання обов'язків на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що наказ про звільнення його з посади є незаконним. Його двічі притягли до дисциплінарної відповідальності за одне і те ж порушення трудової дисципліни, що є незаконним. У нього не брали пояснень з приводу винесених наказів про оголошення догани та звільнення. В період, за який винесено наказ №58 від 02.02.2018 року, в якому вказано, що позивач не знаходився на робочому місці в період з 12.30 годин до 16.00 годин, відповідач не з'ясував в чому була причина, а причиною було те, що він був у сімейного лікаря амбулаторії №5 та був направлений в маніпуляційний кабінет на ін'єкцію.

Повідомлення про необхідність ознайомитися з наказами про оголошення догани він не отримував. Раніше до нього ніяких заходів дисциплінарного стягнення не застосовувалося, навпаки, він має подяку за добру роботу від відповідача. Щодо наказу №8-к від 05.02.2018 року про звільнення, то в ньому немає посилання на письмове пояснення позивача або акт про відмову надати таке пояснення. Тому він вважає, що не допускав систематичного невиконання посадових обов'язків і його звільнення є неправомірним.

Моральну шкоду обґрунтував тим, що він є особою похилого віку, хворіє на ряд хронічних та спричинених похилим віком захворювань, тому внаслідок незаконних дій відповідача зазнав моральних та фізичних страждань. Крім цього, з витягу з медичної картки (госпіталізація з 26.01.2018 року по 29.01.2018 року) вбачається, що він мав загострення серцевого захворювання, з приводу якого лікувався стаціонарно, та в результаті мав операцію на серці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, врахувавши вимоги трудового законодавства та надані сторонами докази, обґрунтування вимог та заперечень, виходив з того, що звільнення ОСОБА_2 проведене з дотриманням вимог п.3 ст. 40 КЗпП України, а також ст. 147, 148, 149 КЗпП України, що регулюють порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки по даній справі жодного доказу на підтвердження позивачем наявності у нього поважних причин відсутності на робочому місці під час перевірки 17 та 18 січня 2018 року та щодо наявності законних підстав на здійснення 47 нових місць поховань, виявлених при перевірці 16 січня 2018 року, не було надано, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає висновки суду законними, обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 згідно з наказом №81-к від 08 жовтня 2014 року був прийнятий на роботу до Комунального підприємства «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради на посаду доглядача кладовища.

ОСОБА_2 під розписку був ознайомлений із робочою інструкцією доглядача кладовища 25 квітня 2017 року, відповідно до якої доглядач кладовища керується, зокрема, Законом України «Про поховання та похоронну справу», іншими нормативно-правовими актами у галузі похоронної справи, має знати постанови, накази та розпорядження органів вищого рівня управління і нормативні документи про порядок поховань, утримання кладовищ. В п.10 Робочої інструкції визначено обов'язок доглядача кладовища - ведення обліку (реєстрації) поховань та перепоховань в «Книзі реєстрації поховань та перепоховань» померлих громадян. В п.4 даної інструкції визначено одне із завдань та обов'язків доглядача кладовища, а саме: забезпечує порядок поховань, керує виділенням місць для поховання померлих, дає дозвіл на поховання, відповідає за улаштування могил. В п.6 Інструкції обов'язком доглядача кладовища є здійснення контролю за порядком проведення ритуалу поховання: перевіряє місце та розміри копання могили.

Наказом № 57 від 02 лютого 2018 року, виданим директором КП «Ритуал Сервіс Плюс», ОСОБА_2, доглядачу кладовища дільниці по організації поховання померлих, у зв'язку з неналежним виконанням своїх трудових обов'язків оголошено догану. Підставами зазначено: Акт проведення комісійної перевірки на кладовищі «Південного ГЗК» (нове) від 16.01.2018 року; Акт про відмову дати письмове пояснення від 22.01.2018 року; Акт про відмову дати письмове пояснення від 01.02.2018 року (а.с.29, т. 1).

В акті проведення комісійної перевірки на кладовищі «Південного ГЗК» (нове) від 16.01.2018 року зазначено, що в процесі проведення вибіркової комісійної перевірки на кладовищі «Південного ГЗК» (нове) було здійснено комісійний виїзд на вказане кладовище з метою посилення контролю за реєстрацією поховань та підпоховань, а також дотримання чинного законодавства в сфері поховання та похоронної справи. В результаті перевірки було виявлено порушення ст.23 «Місце поховання» Закону України «Про поховання, похоронну справу», Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 11.12.2013 року №383 «Про припинення поховання померлих на кладовищі «Південного ГЗК» (нове), а саме: на території кладовища «Південного ГЗК» (нове) виявлено виділення 47 нових поховань, записи яких здійснені в «Книзі поховань та перепоховань померлих громадян». В Акті зазначені прізвища громадян та дати їх смерті, які в загальному становлять період з 23.06.2016 року по 29.09.2017 року. Зазначені поховання були здійснені на той час, коли доглядачем кладовища «Південного ГЗК» (нове) був ОСОБА_2 (а.с.26-28, т. 1). Встановлено, що дана перевірка здійснювалася комісією на виконання наказу підприємства №10 від 03.01.2017 року.

Наказом №58 від 02 лютого 2018 року ОСОБА_2, доглядачу кладовища дільниці по організації поховання померлих, оголошено догану за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: самовільне полишення свого робочого місця 17 січня 2018 року в період з 12.30 до 16.00. Будь-яких виправдальних документів не надав, надати письмові пояснення відмовився. Підставами зазначено: Акт проведення комісійної перевірки дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку від 17.01.2018 року; Акт про відмову надати письмове пояснення від 22.01.2018 року; Акт про відмову дати письмове пояснення від 01.02.2018 року. (а.с.34, т.1 ).

Відповідно до акту проведення вибіркової комісійної перевірки на кладовищі «Візирка» від 18 січня 2018 року, працівниками КП «Ритуал Сервіс Плюс» на підставі наказу по підприємству від 03 січня 2017 року № 10 з метою посилення контролю за реєстрацією поховань та під поховань, було проведено комісійний виїзд на кладовище «Візирка» та було виявлено, що ОСОБА_2 в робочий час самовільно полишив своє робоче місце та був відсутній на роботі в період з 13.00 до 15.00 (а.с.35, т. 1).

02 лютого 2018 року відповідач направив Голові профспілкового комітету подання про отримання згоди на звільнення ОСОБА_2 за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.36, т. 1).

Згідно з протоколом засідання профспілкового комітету КП «Ритуал Сервіс Плюс» від 02.02.2018 року №2 було надано згоду адміністрації КП «Ритуал Сервіс Плюс» на звільнення доглядача кладовища ОСОБА_2 за п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.37, т. 1). На даному засіданні було заслухано ОСОБА_2, який конкретних пояснень не надав, натомість звинуватив посадових осіб підприємства в упереджених діях. Факти, викладені в поданні, не визнав такими, що мали місце. Стосовно відсутності на робочому місці 17.01.2018 року з 12.30 до 16.00 під час проведення комісійної перевірки дотримання правил внутрішнього розпорядку роботи на кладовищі «Візирка» (акт перевірки від 17.01.2018 року) повідомив, що у зазначений робочий час він перебував в будинку робітника, який виконує роботи з ручного копання могил, ОСОБА_6

02 лютого 2018 року на підставі подання щодо отримання згоди на звільнення ОСОБА_2 з урахуванням наданих документів, обговорення, за результатами розгляду, на підставі голосування профспілковий комітет виніс постанову про надання згоди на звільнення доглядача кладовища ОСОБА_2 (а.с.38, т. 1).

Наказом КП «Ритуал Сервіс Плюс» від 05.02.2018 року №8-к ОСОБА_2, доглядача кладовища дільниці по організації поховання померлих, звільнено у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.39, т. 1).

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку - систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для звільнення позивача з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки позивачем допущено систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Жодних належних і допустимих доказів на спростування наявності у діях позивача систематичних порушень обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що він був двічі притягнутий за одне і те ж порушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до акту від 16 січня 2018 року про проведення вибіркової перевірки на кладовищі «Південного ГЗК» ( нове) та відповідно до фотографій, зроблених під час перевірки, були виявлені поховання померлих громадян, у кількості 47 місць, які були проведені під час роботи доглядачем кладовища ОСОБА_2, з порушенням ст. 23 «Місце поховання» Закону України «Про поховання та похоронну справу», рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 11.12.2013 року № 383 «Про припинення поховання померлих на кладовищі «Південного ГЗК» (нове).

Судом першої інстанції було витребувано у відповідача записи з «Книги поховань та перепоховань померлих громадян» на кладовищі «Південного ГЗК» та завірені копії фото фіксації поховань на даному кладовищі, та встановлено, що дані документи при їх дослідженні підтверджують інформацію викладену в Акті проведення комісійної перевірки на кладовищі «Південного ГЗК» (нове) від 16.01.2018 року, який був підставою для видання наказу №57 від 02.02.2018 року про оголошення ОСОБА_2 догани.

Відповідно до акту від 17 січня 2018 року про проведення комісійної перевірки дотримання правил внутрішнього розпорядку доглядачем ОСОБА_2 на кладовищі «Візірка» було виявлено, що в період з 12 год. 30 хв. до 16-00 години 17 січня 2018 року позивач був відсутній на роботі, чим порушив дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, про можливі наявні поважні причини своєї відсутності адміністрацію підприємства не попереджав. Зазначений акт став підставою для оголошення ОСОБА_2 догани наказом № 58 від 02 лютого 2018 року.

Відповідно до акту від 18 січня 2018 року доглядач кладовища «Візирка» ОСОБА_2 в робочий час самовільно залишив своє робоче місце та був відсутній на роботі в період з 13-00 до 15-00 год., чим порушив дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку. будь-який виправдовуючих документів не надав, надати письмове пояснення відмовився, про що свідчить акт. Крім того, при перевірці вибіркових місць поховань комісією, за період з жовтня 2017 року по 18 січня 2018 року було виявлено 9 поховань померлих громадян, записи яких не були здійснені в «Книзі поховань та перепоховань померлих громадян кладовища «Візирка». Своїми діями ОСОБА_2 порушив ст. 27 «Реєстрація поховань померлих» Закону України «Про поховання та похоронну справу», Рішення Киворізької міськради від 28.04.2010 року № 381 «Про затвердження Положення про порядок надання ритуальних послуг на території міста Кривого Рогу».

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що йому не було запропоновано ознайомитись під розписку із наказами про оголошення догани, спростовується змістом акту від 02 лютого 2018 року, в якому зазначено про те, що в кабінеті відділу кадрів 02.02.2018 року об 11.30 в присутності членів комісії ( провідного інженера з технічних питань, інженера з охорони праці, інспектора з кадрів, юрисконсульта та начальника дільниці) ОСОБА_2 був ознайомлений з наказами від 02.02.2018 року №57 «Про оголошення догани» та №58 «Про оголошення догани». ОСОБА_2 категорично відмовився від підпису в наказах, свою відмову мотивував незгодою з рішенням керівництва (а.с.30, т. 1).

Посилання позивача на відсутність в акті підпису адвоката ОСОБА_3 колегія суддів не вважає підставою для визнання такого акту фальшивим доказом.

Доводи апеляційної скарги позивача про відсутність у наказі № 8-к від 05 лютого 2018 року посилань на пояснення позивача або відповідного акту про відмову надати пояснення, спростовується змістом самого наказу, в якому серед підстав зазначено акти від 22 січня 2018 року, від 01 лютого 2018 року та акт про відмову від підпису в наказах від 02 лютого 2018 року.

Як вбачається зі змісту акту від 22 січня 2018 року, комісією у складі заступника директора ОСОБА_8, інженера з кадрів ОСОБА_9 та начальника дільниці по похованню окремої категорії громадян ОСОБА_10, акт складено в тому, що 22 січня 2018 року о 9 год. 30 хв. ОСОБА_2 в кабінеті директора в присутності директора підприємства Васільєва А.А., та заступника директора ОСОБА_8 був ознайомлений з актами вибіркової комісійної перевірки на кладовищах «Візирка», «Південного ГЗК» ( нове). Від надання пояснень щодо фактів, наведених в актах, відмовився. Від пропозиції інспектора з кадрів надати письмові пояснення категорично відмовився, свою відмову мотивував незгодою з рішенням керівництва ( а.с.32, т. 1).

Разом з тим, ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі позивачем не наведено жодних доводів на спростування допущених ним порушень робочої інструкції доглядача кладовища та вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу», а саме: виявлених актом від 16 січня 2018 року порушень поховання померлих громадян, у кількості 47 місць, тоді як рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 11.12.2013 року № 383 поховання померлих громадян на кладовищі «Південного ГЗК» (нове) припинено. А також виявлених актом від 18 січня 2018 року порушень щодо нездійснення записів в «Книзі поховань та перепоховань померлих громадян кладовища «Візирка» щодо 9 поховань померлих громадян.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на недотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбачених нормами ст. 147-149 КЗпП України, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції зазначені доводи позивача були перевірені, у рішенні суду їм надана належна правова оцінка та порушень зазначених вимог закону не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції взагалі не були розглянуті його позовні вимоги про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розгляд та вирішення зазначених позовних вимог залежать від вирішення позовних вимог про поновлення на роботі. Так, статтею 235 КЗпП України передбачено, що орган, який розглядає трудовий спір, приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу одночасно із винесенням рішення про поновлення на роботі.

Також ст. 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що суд першої інстанції не встановив підстав для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на роботі, з'ясувавши, що звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства та порушення законних прав позивача з боку відповідача допущено не було, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення без змін рішення суду першої інстанції, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.