Провадження № 2/200/3828/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Санжаровської Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
22 серпня 2016 року позивач ПАТ «УкрСоцбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
- сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 7964,60 доларів США (199131,50 гривень);
- сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 4771,46 доларів США (119296,39 гривень).
Ухвалою суду від 30 вересня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 лютого 2017 року.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його та відповідача відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
Позивач виконав свої зобовязання за договором належним чином та надав відповідачу кредит у розмірі, обумовленому договором, що підтверджується заявою на видачу готівки від 14.09.2007 року та не заперечується відповідачем.
Позивачем надано «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту», який є додатком до договору, підписаний сторонами, та з якого вбачається дата (періодичність), розмір, складові кожного платежу. З вказаного документу вбачається, що сукупна вартість платежів, які мають бути внесені відповідачем за вказаним договором, становить 39 846,10 доларів США.
- сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 7964,60 доларів США (199131,50 гривень);
- сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 4771,46 доларів США (119296,39 гривень).
Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується Розрахунком позовних вимог.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Відповідно до ч.1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до п.4.1 договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Проте суд звертає увагу, що відповідачем на підтвердження своїх доводів щодо факту ДТП, розміру матеріального збитку, сплати страховиком коштів на рахунок кредитора не подано жодного доказу, окрім пояснень у відзиві. Будь-яких клопотань щодо витребування доказів, якщо такі докази у нього відсутні та він не має можливості самостійно їх надати, відповідач також не заявляв.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд не може взяти до уваги доводи відповідача, оскільки воні не підтверджені жодним доказом.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими.
Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
З «Детального розпису сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту», який є Додатком до кредитного договору, вбачається, що сторонами складено графік погашення платежів, при цьому датою першого платежу є 14.09.2007 року, останнього платежу 13.09.2014 року.
Позивач звернувся з позовом до суду 22.08.2016 року, таким чином, строк позовної давності, в межах якого судом може бути стягнуто борг, становить з 22.08.2013 по 22.08.2016 року.
В межах зазначеного строку, підлягають стягненню платежі (основний борг та проценти за користування кредитом), які мали бути сплачені відповідачем: 15.09.2013 року 375,59 доларів США, 15.10.2014 року 370,83 доларів США, 15.11.2013 року 368,73 доларів США, 15.12.2013 року 364,18 доларів США, 15.01.2014 року 361,88 доларів США, 15.02.2014 року - 358,42 доларів США, 15.03.2014 року 352,66 доларів США, 15.04.2014 року 351,56 доларів США, 15.05.2014 року 347,57 доларів США, 15.06.2014 року 344,69 доларів США, 15.07.2014 року 340,92 доларів США, 15.08.2014 року 337,82 доларів США, 13.09.2014 року 334,36 доларів США, а всього 4609,21 доларів США. Згідно наведеними у розрахунку позивача даними щодо курсу долара США, встановленого НБУ станом на 06.06.2016 року 25,002072, розмір заборгованості у національній валюті України складає 115 239 грн. 80 коп.
З огляду на викладене, сума пені яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, також має бути зменшена.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» судовий збір у розмірі 1693,68 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: Е.В. Женеску