Справа №167/1279/18
Провадження №2/167/463/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач з 25 липня 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який припинено шляхом його розірвання на підставі рішення Рожищенського районного суду від 25.01.2018 року. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає.

Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

На підставі рішення Рожищенського районного суду від 25.01.2018 шлюб, зареєстрований 25.07.2014 між відповідачем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвано (а.с.6).

В даному шлюбі у позивача та відповідача народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 207314 від 20.10.2014 року. Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітня дитина проживає з позивачем за адресою: вул.Шевченка, 5 с.Вічині Рожищенського району Волинської області та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Із довідки Доросинівської абмулаторії загальної практики сімейної медицини встановлено, що дитина ОСОБА_4 на диспансерному обліку не перебуває (а.с.8).

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, їх сімейний стан та стан здоровя, те що у відповідача інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня предявлення позову 13.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Вічині, вул.Шевченка, 5 Рожищенського району Волинської області, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч