Справа № 490/1674/18
н/п 2/490/1557/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

30 липня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаїської міської ради

про визнання права власності

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Миколаїської міської ради про визнання за ним право власності на ј житлового будинку № 33 по вул. Мала Морська в м.Миколаєві. Позивач вказує, що з 1993 року нею здійснюється володіння ј частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень, що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул.. Мала Морська 22, що належало ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2, жодни із спадкоємців не заявив свої права на право власності та не отримав свідоцтво про право власності на ј частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень, що належало їй за життя. Також позивач вказує, що протягом усього часу володіння майном вона дбала про майно як про власне, робила поліпшення, доглядала за зовнішнім та внутрішнім станом, сплачувала комунальні платежі за вказане майно, тому вважає, що набула право власності на нього на підставі ч.1ст.344 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Cудом досліджено договір дарування від 10.04.1995р. згідно якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 ј частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень, що розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Мала Морська,33.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року згідно якого за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку набувальної давності на 1/8 частину житлового будинку по вул.. Мала Морська 33 в м. Миколаєві з відповідно частиною господарських будівель.

Судом досліджено витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.04.2015 року згідно якого ОСОБА_1 належить 1/8 частка житлового будинку по вул.. Мала Морська 33 в м. Миколаєві з відповідно частиною господарських будівель.

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 27.07.2017р. згідно якого ОСОБА_1 набула права власності на 3/8 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул.. Мала Морська 33.

Судом досліджено витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2017 року згідно якого ОСОБА_1 належить 3/8 часток житлового будинку по вул.. Мала Морська 33 в м. Миколаєві з відповідно частиною господарських будівель.

Суд не може прийняти доводи позивача в обгрунтування позовних вимог щодо добросовісності володіння позивачем спірним майном, - про те, що ніхто із спадкоємців не заявив своїх прав на спадкове майно, оскільки спадкоємець не обмежений в часі щодо оформлення своїх спадкових прав.

Окрім цього, відповідно до ст.1277 Цивільного кодексу України спірне майно може входити до відумерлої спадщини та перейти до іншого власника - як то органу місцевого самоврядування.Також, позивачем не надано доказів того позивачвзагалі володіє (користується) спірним майном.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному разі не має обставин добросовісного володіння позивачем спірним майном, оскільки у спірного майна є власник, про що не могла знати позивач.

Тож за таких обставин, суд приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати згідност. 141 ЦПК України, слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст.,4,10,11,681,141,259, 265, 273, на підставі ст.ст.344, 1277 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності з підстав набувальної давності на ј житлоого будинку № 33 по вул. Мала Морська м. Миколаєві, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбаченіст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя