Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 Справа №607/21624/18

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року по справі №607/10256/17 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу винесення судом рішення витрати на утримання дітей зросли, оскільки старший син навчається у першому класі, додатково відвідує заняття з англійської мови та танців. Збільшився також прожитковий мінімум для дитини віком від шести до вісімнадцяти років.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів, які, на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року, стягуються із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 3000 грн. щомісячно (по 1500 грн. для кожного із дітей), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Справа призначалася до судового розгляду по суті на 06 грудня 2018 року та 27 грудня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_5 не зявилися в судове засідання, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повторно належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, для участі у розгляді справи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому за згодою учасників справи суд ухвалює заочне рішення.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні встановлено, що із 30 червня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/9125/17) від 22 серпня 2017 року.

В шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №149566, видане 31 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України, та син ОСОБА_4, 04 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №200972, виданим 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року (справа №607/10256/17) присуджено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року і до досягнення повноліття.

Як слідує із довідки №10289 від 22 жовтня 2018 року, виданої Приватним підприємством «Наш дім», ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею зареєстровані: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із довідки №114 від 19 жовтня 2018 року, виданої Тернопільським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_1 дійсно працює у даному навчальному закладі та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 3723 грн. та надбавку за шкідливі умови праці в розмірі 192,10 грн. Загальна сума її доходу становить 3915,10 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року (справа №607/10256/17), з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року і до досягнення повноліття.

ОСОБА_1 вважає, що такий розмір аліментів є недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільні діти колишнього подружжя проживають разом з матірю ОСОБА_1 та повністю перебувають на її утриманні. На даний час сума стягуваних в користь позивача аліментів не забезпечує належного матеріального утримання синів сторін, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на їх розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 1 грудня 2018 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 2027,00 гpн., для дітей до 6 років 1626,00 грн.

При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено судовим наказом. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні не здобуто.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність зміни розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року в справі №607/10256/17, які слід визначити та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2017 року в справі №607/10256/17, які слід визначити та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Повний текст судового рішення складено 03 січня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_8