Справа № 2-1002/12
Провадження № 2-в/417/15/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.,

за участі секретаря Гончарової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області питання щодо відновлення втраченого судового провадження,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 до Марківського районного суду Луганської області надійшла ухвала Верховного Суду України та матеріали касаційного провадження у справі № 2-1002/12 у справі за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Із даної ухвали встановлено, що справа перебувала в провадженні Камянобрідського районного суду Луганської області, яким було ухвалене рішення від 18.12.2013. У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Камянобрідського районного суду м. Луганська від 18.12.2013 та апеляційного суду Луганської області від 26.02.2014.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Камянобрідського районного суду м. Луганська цивільну справу №2-1002/12.

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року №1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 територіальну підсудність справ, які підсудні Камянобрідському районному суду м.Луганська змінено та визначено Марківському районному суду Луганської області.

Вимоги суду касаційної інстанції в частині витребування цивільної справи не виконано, що підтверджено листом Марківського районного суду Луганської області, оскільки Камянобрідський районний суд м.Луганська знаходиться на території проведення операції обєднаних сил Збройних Сил України. Тому справа до суду касаційної інстанції не надходила.

З огляду на викладені обставини є підстави вважати, що судове провадження в зазначеній справі втрачене. Для вирішення цивільної справи та ефективного захисту порушених, оспорюваних прав та інтересів учасників справи є необхідність відновити втрачене судове провадження за ініціативою Верховного Суду.

Позивач та відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи камянобрідського районного суду", оскільки зареєстровані на тимчасовоокупованій території куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Клопотань чи заперечень суду не надано.

За таких обставин суд вважає за доцільне розглянути справу за наявними у справі доказами без участі сторін.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно довідки керівника апарату Марківського районного суду від 07.08.2018 матеріали цивільної справи № 2-1002/12 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії не передавались за підсудністю Марківському районному суду Луганської області згідно з визначеною розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38/14 (а.с.19).

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу Камянобрідського районного суду м.Луганська в провадженні зазначеного суду знаходилась цивільна справа №2-1002/12 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії (а.с.25-26), за результатами розгляду якої 18 грудня 2013 року було ухвалене рішення, повний текст якого міститься в цій системі в електронному вигляді (а.с.27-29).

Разом з ухвалою Верховного суду від 23 липня 2018 року суду було надано копію рішення Камянобрідського районного суду м.луганська від 18 грудня 2013 року (а.с.10-12), зміст якого є ідентичним змісту рішення, яке знаходиться в автоматизованій системі документообігу Камянобрідського районного суду м.Луганська (а.с.27-29).

Згідно з копією ухвали Апеляційного суду Луганської області від 26 лютого 2014 року рішення Камянобрідського районного суду м.Луганська по цивільній справі № 2-1002/12 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції по справі № 2-1002/12 було оскаржене в касаційному порядку, що підтверджується копією касаційної скарги позивача від 20.03.2014 року (а.с.6-9).

Оцінюючи обставини справи у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що дійсно Камянобрідським районним судом м.Луганська розглядалась цивільна справа №2-1002/12 , за результатами розгляду якої 18.12.2013 року було ухвалене рішення про відмовлення у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

При цьому після закінчення апеляційного розгляду матеріали цивільної справи могли залишитись в приміщенні будівлі Апеляційного суду Луганської області або могли бути повернуті до Камянобрідського районного суду м. Луганска.

Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходяться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зазначені обставини дають підстави суду вважати доведеним факт втрати судового провадження.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи, що відновлення втраченого судового провадження є необхідним для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1, суд приходить до висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в частині судового рішення, ухваленого Камянобрідським районним судом Луганської області 18 грудня 2013 року по цивільній справі № 2-1002/12 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії .

Керуючись статтями 488-495 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відновити частково, втрачене судове провадження в цивільній справі №2-1002/12 за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_2 про визнання рішень виконавчого комітету районної ради та державного акта про право постійного користування землею недійсними, зобовязання вчинити певні дії в частині рішення Камянобрідського районного суду м.Луганська від 18 грудня 2013 року:

Справа № 2-1002/12

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року, Камянобрідський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

при секретарі Ніколенко А.В.,

за участі:

позивача- Долженко В.І.,

представника відповідача - ОСОБА_3, ; : ;;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луганську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому Камянобрідської районної у м. Луганську ради № 153/5 від 12.09.1995 року про надання земельної ділянки в м. Луганську, кв. Холмогоровський, 43 ОСОБА_2 в постійне користування під будівництво будинку та № 34/42 від 23.11.2005 року про передачу у власність земельної ділянки шляхом приватизації ОСОБА_2 за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43, яка заходиться в її користуванні та державного акта про право постійного користування землею недійсними та зобовязати виконавчий комітет Камянобрідської районної у м. Луганську ради виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Камянобрідської районної у м. Луганську ради, ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому Камянобрідської районної у м. Луганську ради № 15.3/5 від 12.09.1995 року недійсними та зобовязати виконавчий комітет Камянобрідської районної у м. Луганську ради виділити в користування йому земельну ділянку. В обґрунтування вимог зазначив, що у 1995 році він звернувся з усною заявою до виконкому Камянобрідської районної у м. Луганську ради про виділення земельної ділянки для забудівлі, йому була запропонована земельна ділянка за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43. Необхідні документи для виділення земельної ділянки, він попросив віднести ОСОБА_2, після чого розпочав будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці. Звернувшись до виконкому за рішенням, йому стало відомо, що земельна ділянка виділена ОСОБА_2, на що в подальшому ОСОБА_2 йому пояснила, що їм разом необхідно звернутись до виконкому для переоформлення документів, однак до теперішнього часу документи так і не вдалося переоформити. Крім того, 23.11.2005 року ОСОБА_2 отримала зазначену ділянку у власність. Вважає, що рішення Камянобрідської районної у м. Луганську ради не мають юридичної сили, оскільки винесені на підставі фіктивних документів.

Просив визнати недійсними рішення Камянобрідської районної ради № 153/5 від 12.09.1995 року про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_5 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_2, рішення Камянобрідської районної ради № 34/42 від 23.1 1.2005 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки шляхом приватизації, що знаходиться за адресою, м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43. Визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЛГ № НОМЕР_1, виданий 03.10.1995 року ОСОБА_2 Зобовязати виконком Камянобрідської районної у м. Луганську ради винести рішення про виділення йому у постійне користування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що вже існує рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, крім того, дізнавшись про порушення своїх прав, позивач не вчиняв жодних дій щодо оскарження рішень виконкому, тому вважає, що позивач звернувся до суду вже після строків позовної давності.

Представник Камянобрідської районної у м. Луганську ради у судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якою просив розглянути справу за його відсутності заперечень суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право

набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебували у користуванні громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 11 ЗК України повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Камянобрідської районної ради народних депутатів № 153/5 від 12.09.1995 року ОСОБА_2 надано у постійне користування для будівництва житлового будинку земельну ділянку площею 600 м2, розміром 20/30м2, що розташована за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43.

Рішенням Камянобрідської районної ради народних депутатів м. Луганська від 03.10.1995 року, ОСОБА_2 видано держаний акт на право постійного користування землею.

У 1996 році на зазначеній земельній ділянці ОСОБА_1 було збудовано господарський блок, та 08.08.2007 року отримано технічний паспорт на садибний житловий будинок, в якому не зазначено власника та не вказано розмір часток власності. До теперішнього часу право власності на житловий будинок у передбаченому законом порядку ОСОБА_1 не оформлено.

Рішенням Камянобрідської районної у м. Луганську ради № 34/42 від 23.11.2005 року ОСОБА_2 передано у власність шляхом приватизації земельну ділянку площею 0,0657 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів неправомірності дій Камянобрідської районної у м. Луганську ради при винесенні рішень № 153/5 від 12.09.1995 року та № 34/42 від 23.11.2005 року, а також видачі держаного акту на право постійного користування землею.

У звязку з чим підстави для визнання недійсними рішення виконкому Камянобрідської районної у м. Луганську ради № 153/5 від 12.09.1995 року та рішення № 34/42 від 23.11.2005 року, а також недійсним державного акта про право постійного користування землею - відсутні.

ІЦо стосується вимог представника відповідача про застосування строків позовної давності, то відповідно до пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи, що суд відмовляє у позовних вимогах ОСОБА_1 за недоведеністю, питання про застосування строків позовної давності судом не розглядається.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 11, 116, 122 ЗК України ст. ст. 373-375 ЦК України, ст.ст. 10,1 1,60,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Камянобрідської

районної у м. Луганську ради, ОСОБА_4 про визнання рішень виконкому Камянобрідської районної у м. Луганську ради № 153/5 від 12.09.1995 року про надання земельної ділянки в м. Луганську, кв. Холмогоровський, 43 ОСОБА_2 в постійне користування під будівництво будинку та № 34/42 від 23.11.2005 року про передачу у власність земельної ділянки шляхом приватизації ОСОБА_2 за адресою: м. Луганськ, кв. Холмогоровський, 43, яка заходиться в її користуванні та державного акта про право постійного користування землею недійсними та зобовязати виконавчий комітет Камянобрідської районної у м. Луганську ради виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Камянобрідський районній суд м. Луганська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.В.Чалий

В іншій частині цивільну справу № 2-1002/12 відновити не виявилося можливим.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Т.Г.Логвіненко