Провадження по справі № 2/752/889/19
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

встановив:

05.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він, перебуваючи в родинних сотуснках з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, погодився на їх прохання щодо надання позики їх знайомому ОСОБА_4, для продовження будівництва його дачного будинку та ремонту квартири. 20.09.2008 року ОСОБА_1, згідно розписки передав ОСОБА_4, а останній отримав від позивача в борг 7 000, 00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 34 000, 00 грн. За умовами договору ОСОБА_4 зобов»язувався повернути гроші ОСОБА_1 31.08.2010 року. В жовтні 2012 року позивач звернувся до ОСОБА_2, цивільної дружини відповідача, з якою він розлучився в квітні 2009 року, з вимогою повернути йому гроші. Оскільки ОСОБА_2 відмовила ОСОБА_1 в поверненні коштів, він вимушений був приїхати додому до її матері ОСОБА_3, з вимогою посприяти якнайшвидшому поверненню коштів, оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 виступали свідками та гарантували позивачу, що ОСОБА_4 поверне йому грошові кошти вчасно. Віж ОСОБА_3 ОСОБА_1 почув, що її дочка - ОСОБА_2 не має ніякого доходу та відношення до повернення коштів її цивільним чоловіком - ОСОБА_4 також не має, враховуючи відсутність її підпису в розписці. Коли позивач перебував у шлюбі з відповідачкою з 2007 по 2009 рік, саме вона в серпні 2008 року просила його допомогти її знайомому ОСОБА_4 грошовими коштами, щоб він міг добудувати свій дачний будинок і закінчити ремонт у квартирі. Враховуючи гарантію ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3, ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 в борг грошові кошти в розмірі 7 000, 00 доларів США. 07.04.2009 року відповідачка розірвала з позивачем шлюб, при чому знятися з реєстраційного обліку відмовилася, зазначивши, що понесла разом зі своїми батьками значні витрати на поліпшення та збільшення частини будинку ОСОБА_1, яка дісталася йому в спадок від батька. В подальшому позивач дізнався, що ОСОБА_2 переїхала проживати до його боржника, ОСОБА_4 В грудні 2012 року ОСОБА_1 дізнався від матері відповідачки - ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 проживає з ОСОБА_4, його боржником, за якого відповідачка сама надавала позивачу гарантії платоспроможності. За адресою реєстрації, боржника на час звернення ОСОБА_1, а саме станом на грудень 2012 року не було виявлено, оскільки на той час за відповідною адресою проживав орендар житлового приміщення ОСОБА_5, який повідомив позивачу справжню адресу проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_1. За вказаною вище адресою ОСОБА_1 поїхав до свого боржника та його цивільної дружини ОСОБА_2 і змусив їх написати йому додаткову розписку про отримані в серпні 2008 року в борг грошові кошти. 24.12.2012 року позивач отримав додаткову розписку від ОСОБА_4 і відповідачки на 8 000, 00 доларів США, які вони разом зобов»язувалися повернути 31.12.2013 року. Після 31.12.2013 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1, що між ними не був укладений договір позики, а розписки є недійсними, тому він гроші повертати йому не буде, а якщо забажає, то поверне грошові кошти, коли зміниться фінансово-економічне становище в державі по курсу 8 грн. за 1 долар. Станом ні на 31.03.2014 року, ні на 31.07.2014 року, ні на 31.10.2014 року ОСОБА_4 разом з відповідачкою ніяких грошових коштів позивачу не повернули та на телефонні дзвінки не відповідають. Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму матеріального збитку в розмірі 208 000, 00 грн,, моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. і судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 743, 60 грн.

Учасники справи у судовому засіданні 18.12.2018 року відсутні, до суду подали спільну заяву, якою повідомили суд про укладення ними мирової угоди та просили суд затвердити її .

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 подали до суду заяви про проведення судового засідання щодо затвердження судом мирової угоди, укладеної між ними, за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши умови мирової угоди, яку просили затвердити представники, суд прийшов до висновку, що заява про затвердження мирової угоди, закриття провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулюваня спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб; сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.; до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії; укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Судом встановлено, що у зв'язку з розглядом Голосіївським районним судом м. Києва справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу сторони дійшли згоди про те, що: позивач, у частині стягнення з відповідача матеріального збитку в розмірі 208 000, 00 грн., погоджується отримати від відповідача суму боргу в розмірі 5 000 (п»ять тисяч) доларів США, що на день підписання мирової угоди (18.12.2018 року) відповідає 140 000, 00 (сто сорок тисяч) гривням; позивач відмовляється від стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 грн.; позивач відмовляється від стягнення з відповідача 100 % (ста відсотків) суми судового збору в розмірі 1 743, 60 грн. та погоджується отримати від відповідача 50 % (п»ятдесят відсотків) суми судового збору, що становить 871, 80 грн. Відповідач погоджується сплатити позивачу після затвердження мирової угоди та отримання ухвали суду про закриття провадження у справі, на протязі одного дня, суму боргу в розмірі 5 000 (п»ять тисяч) доларів США, що відповідає 140 000, 00 (сто сорок тисяч) гривням; відповідач приймає відмову позивача про стягнення з неї моральної шкоди в розмірі 20 000, 00 грн.; відповідач погоджується сплатити позивачу після затвердження мирової угоди та отримання ухвали суду про закриття провадження у справі, на протязі одного дня, 50 % (п»ятдесят відсотків) суми судового збору, що становить 871, 80 грн.. Сторони підтвердили, що їм зрозумілі процесуальні наслідки закриття провадження в справі у зв'язку з укладенням Мирової угоди, передбачені ст.ст.207,255,256 ЦПК України; погоджуються з тим, що умови цієї мирової угоди не порушують їх прав та охоронюваних законом інтересів; підтверджують те, що фактом підписання та затвердження умов цієї мирової угоди в них будуть відсутні будь-які матеріальні та моральні претензії щодо майна, визначеного ними на день підписання цієї мирової угоди; мирова угода укладена згідно вимог статей 206-208 ЦПК України та є відповідно до п. 4 ст. 207 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі; просять визнати цю мирову угоду, затвердити її своєю ухвалою та закрити провадження у справі.

За правилами п.5 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Визначені сторонами у справі умови мирової угоди не порушують законних прав та інтересів кожної сторони, є способом вирішення заявлених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне затвердити зазначену угоду та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч. 1 ст. 255, 256 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення сми боргу - задовольнити

Затвердити мирову угоду, укладену 18.12.2018 року між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є позивачем у справі 752/20566/17) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 та є відповідачем у справі № 752/20566/17), відповідно до умов якої після затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі №752/20566/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення сми боргу:

?відповідачка ОСОБА_2 зобов»язалася сплатити позивачу ОСОБА_1 на протязі одного дня, суму боргу в розмірі 5 000 (п»ять тисяч) доларів США, що відповідає 140 000, 00 (сто сорок тисяч) гривням та 50 % (п»ятдесят відсотків) суми судового збору, що становить 871, 80 грн.;

?позивач ОСОБА_1 погодився прийняти від відповідачки ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 5 000 (п»ять тисяч) доларів США, що відповідає 140 000, 00 (сто сорок тисяч) гривням та 50 % (п»ятдесят відсотків) суми судового збору, що становить 871, 80 грн..

?позивач ОСОБА_1 відмовляється від стягнення з відповідачки ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч гривень).

?Позивач ОСОБА_6, будучи обізнаним про процесуальні наслідки закриття провадження в справі у зв'язку з укладенням Мирової угоди, передбачені ст.ст.207,255,256 ЦПК України, просить закрити провадження у справі.

Мирова угода набуває чинності з дня постановлення ухвали про її затвердження і є обов'язковою для сторін, укладена в трьох автентичних примірниках: по одному для кожної зі сторін, та один примірник залишається в матеріалах справи № 752/20566/17 Голосіївського районного суду м. Києва.

Провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - закрити.

Роз'яснити сторонам у справі, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання копії учасниками справи. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г.Плахотнюк