Провадження № 4-с/185/55/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в якій просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 49699499 від 17.12.2015 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у Васильківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходилось виконавче провадження № 49699499 від 17.12.2015 року. Відповідно до постанови державного виконавця Варданян А.Т. від 17.12.2015 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн. Підставою для відкриття виконавчого стала заява стягувача ПАТ «КБ» Приватбанк», в якій було зазначено, що боржник є переселенцем, неофіційно працевлаштований в Васильківському районі та фактично проживає в найманому будинку за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Павлівка, провулок Нагорний, буд. 70, а також виконавчий лист № 185/12356/14-ц виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 11.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн, в якому зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1. Тоді, як згідно паспортних даних, ОСОБА_1 ніколи не проживав за адресою вказаною стягувачем, а з 09.11.2012 по цей час значиться зареєстрованим та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином державним виконавцем безпідставно було відкрито виконавче провадження не за місцем знаходження коштів майна боржника або його проживання.

Представник заявника ОСОБА_3 відповідно до наданих відповіді на відзив та письмових пояснень з приводу неправомірних дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження просила задовольнити скаргу у повному обсязі.

Державний виконавець Варданян А.Т. відповідно до наданих заперечень просила у задоволенні скарги відмовити, так як її дії відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження було правомірно відкрито щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн. відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та підстав стосовно відмови у відкритті виконавчого провадження не було.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено й у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 17.12.2015 року було відкрито виконавче провадження № 49699499 від 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн. Підставою для відкриття виконавчого стала заява стягувача ПАТ «КБ» Приватбанк», в якій було зазначено, що боржник ОСОБА_1 є переселенцем, неофіційно працевлаштований в Васильківському районі та фактично проживає в найманому будинку за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Павлівка, провулок Нагорний, буд. 70, а також виконавчий лист № 185/12356/14-ц виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 11.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн, в якому зазначена адреса боржника: АДРЕСА_1.

Крім того державним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду було накладено арешт на все майно боржника відповідно до постанови від 17.12.2015 року, а також встановлено, що боржник за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Павлівка, провулок Нагорний, буд. 70 не проживає та складено відповідний акт від 21.12.2015 року.

Відповідно до постанови державного виконавця від 24.12.2015року на підставі п. 5 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист було повернуто стягувачу, так як боржник за адресою вказаною у заяві стягувача не проживає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час відкриття провадження) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове

виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів

громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення

іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Зазначені положення Закону України «Про виконавче провадження» дають право стягувачу у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначити додаткові відомості про боржника, які можуть його ідентифікувати, а не змінювати такі відомості як місце реєстрації та проживання боржника, яке зазначено у виконавчому листі.

Проте, в порушення вказаних положень Закону державний виконавець відкрив виконавче провадження за адресою вказаному у заяві, тоді, як на відомості, які вказані у виконавчому листі щодо місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2, які є обовязковими вимогами до виконавчого документа, не взяв до уваги, що є неправомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, вважаю, що скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 260, 261, 450-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, щодо відкриття виконавчого провадження № 49699499 від 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн. неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ» Приватбанк» заборгованості в сумі 88 612,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко