Номер провадження: 22-ц/785/8572/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

адвоката відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та усунення перешкод, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та усунення перешкод.

Як вбачається із заявлених вимог позивач просить:

1. розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який був зареєстрований 17.10.1998 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №336;

2. визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на:

- квартиру 95 в будинку 11 корпус 4 по вул. Армійській в м.Одесі;

- квартиру 44 в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі;

- автомобіль AUDI Q5, 2017 року випуску, р/н НОМЕР_1 (до продажу - р/н НОМЕР_2);

- машиномісце 36 в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 16,8 кв.м.;

- нежитлове приміщення в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 12,8 кв.м.;

- речі домашнього вжитку:

1) спальний гарнітур виробництва Румунії, вартістю 120 000 грн.;

2) диван для вітальні виробництва Італія, вартістю 150 000 грн.;

3) меблі для передпокою, вартістю 70 000 грн.;

4) пральна машина автомат «BOSCH», вартістю 30 000 грн.;

5) телевізор «Samsung», вартістю 20 000 грн.;

6) штори та фіранки, вартістю 160 000 грн.;

7) телевізори «Sony»(2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

8) кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

9) кофеварочна машина, виробництва «Delongi Prima», вартістю 30 000 грн.;

10) кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії, вартістю 600 000 грн.;

11.) дитячий гарнітур виробництва Іспанії, вартістю 100 000 грн.

Визнати легковий автомобіль BMW, 2017 року випуску, р/н НОМЕР_2 особистою власністю ОСОБА_6.

3. Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

- визнати за ОСОБА_4 право власності на:

1) 1/2 частину квартири 44 в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.;

2) 1/2 частину машиномісця 36 в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 16,8 кв.м.;

3) 1/2 частину нежитлового приміщення в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 12,8 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_6 право власності на :

1) 1/2 частину квартири №44 в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.;

2) 1/2 частину машиномісця №36 в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 16,8 кв.м.;

3) 1/2 частину нежитлового приміщення в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 12,8 кв.м..

Виділити у власність позивачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі 44 будинку 13-а по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною вартістю 700 000 грн., а саме:

1) спальний гарнітур виробництва Румунії, вартістю 120 000 грн.;

2) диван для вітальні виробництва Італія, вартістю 150 000 грн.;

3) меблі для передпокію, вартістю 70 000 грн.;

4) пральна машина автомат «BOSCH», вартістю 30 000 грн.;

5) телевізор «Samsung», вартістю 20 000 грн.;

6) штори та фіранки, вартістю 160 000 грн.;

7) телевізори «Sony»(2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

8) кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

9) кофеварочна машина, виробництва «Delongi Prima», вартістю 30 000 грн.

Виділити у власність відповідачу речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі 44 будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною вартістю 700 000 грн., а саме:

1) кухонний гарнітур з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії, вартістю 600 000 грн.;

2) дитячий гарнітур виробництва Іспанії, вартістю 100 000 грн.;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 000 000 грн.

4. Зобовязати ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою №44 в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, а також речами домашнього начиння, які знаходяться в квартирі №44 будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною вартістю 700 000 грн., а саме:

1) спальний гарнітур виробництва Румунії, вартістю 120 000 грн.;

2) диван для вітальні виробництва Італія, вартістю 150 000 грн.;

3) меблі для передпокію, вартістю 70 000 грн.;

4) пральна машина автомат «BOSCH», вартістю 30 000 грн.;

5) телевізор «Samsung», вартістю 20 000 грн.;

6) штори та фіранки, вартістю 160 000 грн.;

7) телевізори «Sony»(2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

8) кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

9) кофеварочна машина, виробництва «Delongi Prima», вартістю 30 000 грн.

Разом із позовоною заявою ОСОБА_4 до суду було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1) квартиру №44 в будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м.;

2) машиномісце №36 в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 16,8 кв.м.;

3) нежитлове приміщення в будинку №13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною площею 12,8 кв.м.;

4) домашнє начиння, які знаходяться в квартирі 44 будинку 13-А по Французькому бульвару в м.Одесі, загальною вартістю 1 400 000 грн., яке складається з:

а) кухонного гарнітуру з вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії, вартістю 600 000 грн.;

б) спального гарнітуру виробництва Румунії, вартістю 120 000 грн.;

в) дитячого гарнітуру виробництва Іспанії, вартістю 100 000 грн.;

г) дивану для вітальні виробництва Італія, вартістю 150 000 грн.;

д) меблі для передпокію, вартістю 70 000 грн.;

е) штор та фіранок, вартістю 160 000 грн.;

є) телевізора «Samsung», вартістю 20 000 грн.;

ж) телевізорів «Sony»(2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

з) кондиціонера «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000 грн.;

и) пральної машини-автомат «BOSCH», вартістю 30 000 грн.;

і) кофеварочної машини, виробництва «Delongi Prima», вартістю 30 000 грн.

В обґрунтування клопотання представник позивача вказує, що на теперішній час є підстави вважати, що відповідач може розпорядитися спірним майном. Підставою цього є те, що тривалий час ОСОБА_6 мала від ОСОБА_4 генеральну довіреність, на підставі якої мала можливість зробити узгоджувальні документи від імені чоловіка, якими може скористуватися і здійснити відчуження нерухомого майна без присутності чоловіка, з урахуванням того, що всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно оформлені на дружину.

У звязку з чим, ОСОБА_6 слід обмежити у можливості розпорядитися спірним майном, щоб не допустити негативних наслідків у вигляді неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Апеляційним судом встановлено, що між сторонами існує реальний спір про поділ спільного майна подружжя.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що забезпечення позову є необхідним для уникнення можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження реальності наявності порушеного права позивача та необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Однак зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається наявність доводів заявника щодо необхідності застосування певних видів забезпечення та існування можливості утруднення виконання судового рішення у разі незабезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом першої інстанції передчасно, її необхідно скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 367, 368, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року скасувати.

Виділені матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 27 грудня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_3

ОСОБА_2