Справа № 638/9330/18
Провадження № 2/638/3957/18
20.12.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порушеного права та зобовязання вчинити певні дії,
В липні 2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порушеного права та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд: поновити її порушене право, зобовязавши відповідача ОСОБА_3 поновити або провести ремонт трубопроводу систем водопостачання та водовідведення і сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_1, виконавши розпорядження КП «Жилкомсервіс».
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 03.01.1994 року виданого Комісією по приватизації житлового фонду заводу «ФЕД» та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4, виданого 19.10.2006 року ХГНК №6 м. Харкова, та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно 10.12.2006 року, власниками 1/2 квартири є її діти, які з нею не мешкають. Квартира в якій вона мекає, розташована на шостому поверсі 16-поверхового будинку, на сьомому поверсі розташована квартира №60, яка належить на праві власності сімї ОСОБА_3, і на даний час в квартирі зареєстрований ОСОБА_3. З 2016 року квартиру позивача заливають сусіди, також позивач неодноразово зверталась до ЖЕКу. 26.09.2017 року сусіди вкотре залили квартиру позивача, що підтверджується актом обстеження квартир №51,60, в якому вказано, що залиття сталося внаслідок того, що в незадовільному стані знаходиться трубопровід системи каналізації квартири №60 за вищевказаною адресою. В той же день, відповідачу працівниками КП «Жилкомсервіс» надано розпорядження приведення в належний технічний стан трубопроводу систем каналізації. Однак відповідач продовжує заливати квартиру позивача, і жодним чином не реагує на розпорядження комунальних служб, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника («Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року), відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Суд, дослідивши доводи учасників справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 03.01.1994 року виданого Комісією по приватизації житлового фонду заводу «ФЕД» та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4, виданого 19.10.2006 року ХГНК №6 м. Харкова, та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно 10.12.2006 року, власниками 1/2 квартири є її діти, які з нею не мешкають.
ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та є сусідом позивача з сьомого поверху.
26.09.2017 рок сусід з квартири АДРЕСА_3, вчинив залиття квартири №51, що підтверджується актом обстеження квартир №51, 60 за вищевказаною адресою. Згідно даного акту, залиття квартир сталося внаслідок того, що в незадовільному стані знаходиться трубопровід системи каналізації квартири №60 за вищевказаною адресою. В той же день, відповідачу працівниками КП «Жилкомсервіс» надано розпорядження приведення в належний технічний стан трубопроводу систем каналізації, проте відповідач ніяких заходів щодо усунення недоліків не зробив, внаслідок чого в квітні 2018 року сталося чергове залиття квартири №51, за фактом якого позивач звернулася до працівників поліції, цей факт підтверджується висновком від 28.04.2018 року.
В звязку з залиттям в квітні 2018 року відповідачу КП «Жилкомсервіс» направлено розпорядження від 15.05.2018 року про необхідність проведення ним обстеження та виконання ремонту трубопроводу систем водопостачання та водовідведення у квартирі.
Станом на момент розгляду справи, відповідач не надав жодної інформації про виконання законної вимоги.
Згідно ст. 151 ЖК України, власник приватизованого житла повинен забезпечувати збереження житлового приміщення, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт у тому числі трубопроводу та сантехнічного обладнання.
Також відповідно до ст. 322 ЖК України, власник зобовязаний утримувати своє майно в належному стані.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 525, 530, 1046-1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порушеного права та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_3 поновити або провести ремонт трубопроводу систем водопостачання та водовідведення і сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_1, виконавши розпорядження КП «Жилкомсервіс».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: