Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1435/18
Провадження № 2/209/919/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Золотих Л.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору № SV/SP - 0012 від 10 жовтня 2017 року , укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв'язку із істотним порушенням договору з боку фізичної - особи - підприємця ОСОБА_2; стягнути з ФОП ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20735,65 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 грн., а всього 30735,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 10 жовтня 2017 року нею був укладений договір з ФОП ОСОБА_2 про те, що останній взяв на себе зобов'язання передати у власність товар в асортименті та в кількості, встановлених договором, а саме ПХВ конструкція, підвіконня, відлив, з'єднувач, відлив, козирек, вона зобов'язалася прийняти товар та сплатити за нього 18031 грн.

Згідно п.3.1.2. договору відповідач зобов'язався не пізніше 31 робочого дня, після сплати нею грошових коштів, забезпечити відвантаження і доставку товару за її адресою. Згідно договору та товарного чеку від 04.11.2017 року вона повністю сплатила грошові кошти, але станом на день подання позову, відповідач свої зобов'язання не виконав, товар їй у власність не передав. Згідно п.4.3. договору за невиконання своїх зобов'язань , встановлених п.3.1.2 договору відповідач зобов'язувався сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості товару за кожен день прострочення.

Таким чином відповідач зобов'язався передати їй товар у власність не пізніше 19.12.2017 року . Кількість днів прострочення на час подання позовної заяви складає 150 днів, 0,1% від 18031 грн. становить - 18,03 грн. 18,03 х150 = 2704,65 грн. Таким чином сума заборгованості разом із неустойкою становить 20735,65 грн.

13 березня 2018 року нею на адресу магазину ФОП ОСОБА_2 було подано претензію, відповіді на яку вона не отримала.

Просить крім того, стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн., оскільки вона є похилою людиною, джерелом її існування є лише пенсія, зобов'язання відповідач не виконав, чим принижує її честь та гідність. Змінився уклад її життя, вона повинна звертатися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, та визначено,що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги повністю та надала пояснення , відповідні до обґрунтування свого позову. Додатково пояснила, що вона дійсно на декілька днів прострочила виплату основної суми , сплатила 04 листопада 2017 року, а повинна була сплатити протягом 20 днів з дня оплати задатку, задаток у 5000 грн. внесла 10 жовтня 2017 року. Крім того, метало пластикові конструкції зали, кухні їй були доставлені 15 червня 2018 рок, але вона не бажала їх отримувати. Але оскільки їй повідомили, що якщо вона їх не отримає, то вантажники їх просто залишать на вулиці. Тому вона вимушена була їх отримати. Але метало пластикова конструкція балконного блоку до цих пір не доставлена. Вона бажає розірвати договір та просить стягнути на її користь матеріальну шкоду за оплату метало пластикових конструкцій згідно договору, які виготовлені із значним простроченням часу, стягнути неустойку за несвоєчасне виготовлення, моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що дійсно з позивачем було укладено договір на виготовлення метало пластикових конструкцій. Договором було передбачені строки внесення оплати та строки виготовлення товару. Позивач відразу при укладенні договору внесла завдаток в сумі 5000 грн. Після, через 20 днів позивач зобов'язана була оплатити всю суму боргу. Однак позивач не виконала ці умови і здійснила оплату суми боргу лише 04 листопада 2017 року, тобто порушила строки . Щодо порушення строку виготовлення товару, то дійсно, товар повинен був бути виготовлений та доставлений позивачу 15 грудня 2017 року, але за виною заводу товар невчасно був виготовлений, про що він повідомив замовника. На даний час позивач відмовилася отримувати балконний блок.

Суд, заслухав пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви, з наступних підстав.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від12.06.2009р. №2"Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ФОП ОСОБА_2 було укладено договір № SV/SP - 0012 від 10 жовтня 2017 року (а.с. 11).

Згідно умов договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві товар в асортименеті та в кількості, встановлених Договором, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму визначену Договором.

Пунктом 2.1.1. договору визначено, що вартість виробів становить 18031 грн.

Відповідно до п. 3.1.2. вищезазначеного договору, після виконання пункту 3.2.1 і 3.2.2. договору (сплати вартості виробів) виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені конструкції не пізніше 31 робочих днів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч.1ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено оплатний, двосторонній, консенсуальний договір про виконання робіт за винагороду - договір побутового підряду, тому вони регулюються положеннями глави 61 ЦК України «Підряд», Закону України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Як передбачено ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено, що при укладенні Договору № SV/SP-0012 від 10.10.2017 року сторонами погоджені усі істотні умови його договору відповідно до предмету, у тому числі стосовно вартості замовлених робіт, внесення завдатку тощо.

За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк, одностороння відмова від його виконання не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору побутового підряду та його виконання в повному обсязі з боку позивача.

Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання перед позивачем не виконав, у визначений за погодженням сторін строк роботи не виконав та виріб позивачеві не передав.

Згідно із ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п.1,2, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Оскільки на момент розгляду судом справи позивачу , а саме 15.06.2018 року були доставлені та вивантажені лише 2 метало пластикові конструкції, 2 підвіконня , інші вироби не доставлені , тобто фактично роботи за договором не виконані, відповідач не приступив до їх виконання, оскільки тим самим допустивши істотне порушення умов договору, позивач не бажає продовжувати договірні відносини та наполягає на відшкодуванні збитків, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав ОСОБА_1 як споживача, які підлягають захисту обраним нею способом шляхом , та позовні вимоги в частині стягнення сплачених нею коштів задовольняє повністю на суму 18031 грн.

Посилання відповідача на порушення позивачем ОСОБА_1 п.3.2.2. договору , за що договором передбачена відповідальність ( п.4.1.- згідно ч.1 ст. 571 ЦК України у разі невиконання умов договору завдаток не повертається), суд вважає необґрунтованим, оскільки ч.1 ст. 571 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

В даному випадку, доказів того, що саме з вини позивача ОСОБА_1, а саме з її несвоєчасного внесення суми боргу , не виконано зобов'язання відповідачем не надано.

Натомість, в матеріалах цивільної справи наявні листи відповідача, в яких він повідомляє про неможливість своєчасного виконання зобов'язання в зв'язку із плановою інвентаризацією заводу.(а.с.14)

Суд також задовольняє вимоги позивача в частині стягнення неустойки , та погоджується з розрахунком наданим позивачем та стягує з відповідача неустойку в сумі 2704,65 грн.(кількість днів прострочення зобов"язання - складає 150 днів, 0,1% від суми виробів 18,03 грн.)

Підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. суд не вбачає з огляду на відсутність правових підстав для її стягнення в рамках зобов'язальних відносин, пов'язаних з виконанням договору побутового підряду, який відповідачем взагалі не був виконаний, в той час як за п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодуванню підлягає лише моральна шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

При вирішення даного цивільного позову суд вважає необхідним застосувати ст.216 ЦК України, оскільки на час розгляду цивільної справи відповідачем доставлену позивачу 2 метало пластикові конструкції , 2 підвіконня і знаходяться у неї двома.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України,стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 60 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись т.ст. 16, 525, 526, 530, 610, 611, 629, 837, 865, 870, 873 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 3,4, 10,12, 81, 141, 259, 263-265 ,268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП 3 сплачені за договором № SV/SP-0012 від 10.10.2017 грошові кошти в розмірі 18031 (вісімнадцять тисяч тридцять одна ) грн. 00 коп., розмір неустойки в сумі 2704(дві тисячі сімсот чотири) грн. 65 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн.60 коп.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 дві метало пластикові конструкції та 2 підвіконня, які були доставлені 15.06.2018 року за договором SV/SP -0012 від 10 жовтня 2017 року за адресою проживання ОСОБА_1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, , б-р Будівельників 4-86.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 15.08.2018 року.

Суддя Лобарчук О.О.