Дата документу 14.12.2018
Справа № 334/9082/18
Провадження № 2-н/334/628/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14 грудня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліної Т.Є., розглянувши заяву Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бородінська 7» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1И заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 05.12.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

В заяві зазначено, що на підставі статуту, затвердженого протоколом №1 від 24.04.2016 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, ОСББ «Бородінська 7» є балансоутримувачем будинку №7 по вул. Бородінська в м. Запоріжжі, а ОСОБА_1 є власником квартири № 180 у вказаному будинку.

За боржником з 05.11.2018 року по 01.09.2018 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1866,96 грн.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщозаявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З наданої суду заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки заявником в її обґрунтування не були надані документи або інформація щодо повного імя та по-батькові боржника, її дату народження щоб суд самостійно міг звернутись з запитом про надання ідентифікаційного номеру; документи, що підтверджували членство боржника в ОСББ, як власника квартири АДРЕСА_1; детальний розрахунок заборгованості.

Крім того, положеннями ст.164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно п.4-1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про видачу судового наказу, сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» становить 1762,00 грн.

Якщо ж особа, яка звертається з заявою про видачу судового наказу звільнена від сплати судового збору, то нею повинні бути надані докази, які підтверджують підстави такого звільнення.

Однак, заявником в порушення вимог ст. 163 ЦПК України, при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу, не було надано квитанції про сплату судового збору чи доказів про звільнення від його сплати.

Крім того, виходячи зі змісту ч.2 ст.169 ЦПК України, заявником не було надано копії заяви та доданих до неї документів, якими обґрунтовувались вимоги щодо стягнення заборгованості для вручення їх боржникові.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 УПК України, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Бородінська 7» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Баруліна Т. Є.