Справа № 404/3578/17
Номер провадження 2/404/442/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

представник позивача- Дєтков А.А.,

представник відповідача - ОСОБА_1,

третя особа- не зявилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ТМО Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Територіальне медичне об»єднання « Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення - 106 736, 38 грн. матеріальних збитків, заподіяних джерелом підвищеної небезпеки.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 02 вересня 2016 року близько 07 год. 25 хв. в м. Кропивницький на перехресті вулиць Ельворті та ОСОБА_3 сталася ДТП з вини відповідача, який керуючи автомобілем марки Skoda Octavia A5 Elegance , державний номер НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області марки PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль центру зазнав механічних пошкоджень , зокрема, пошкодження лівих дверей водія, лівої передньої стойки, горловини бака обшивки, кузова з лівої сторони, правового переднього колеса. Сума матеріальних збитків , підтверджується актом виконаних робіт №ПП-К-6945 від 19.12.2016 року та становить 156 226, 38 грн. Відносно водія, який керував автомобілем позивача ОСОБА_4 постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2016 року було закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв»язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. В свою чергу, відповідача ОСОБА_2, постановою цього ж суду від 13.10.2016 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 ,00 грн. Як з»ясувалося, автомобіль відповідача був застрахованим в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус, та який у березні 2017 року частково відшкодував позивачу завдану шкоду , а саме, в сумі 49 490,00 грн. У травні 2017 року , оскільки центром було відремонтовано автомобіль за власні кошти , на адресу ОСОБА_5 було направлено претензію про відшкодування майнових збитків, заподіяних при ДТП в розмірі 106 736, 38 грн., які добровільно повертати він відмовився .

Тому, з посиланням у прохальній частині позовної заяви на норми статей 1166, 1167, 1172, 1187, 192 ЦК України , просили стягнути із відповідача на їх користь заявлену шкоду ( а.с.18-19).

Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2017 року судом було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання, у якому 07.05.2018 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус та витребувано від товариства копії страхової справи за випадком, що мав місце 02.09.2016 року ( а.с. 52, 105) . 30.08.2018 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 172).

У березні 2018 року відповідач, зокрема його представник , надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважав, що позов необґрунтований, тому у його задоволенні слід було відмовити ( а.с. 69-73).

Зазначав, що позивачем не було надано до суду доказів розміру завданої шкоди, так як копія акту виконаних робіт , на який він посилається не відповідає дійсності . Так, 21.02.2017 року ОСОБА_6, фізична особа-підприємець , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, та має кваліфікацію оцінювача колісних транспортних засобів , зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів, на території позивача , провів технічний огляд автомобіля марки PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС, під час якого були зроблені фотознімки, а результати технічного огляду зафіксовані оцінювачем в протоколі технічного огляду від 21.02.2017 року. З протоколу вбачається, що станом на 21.02.2017 року ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля проведений не був . Разом з цим, в судовому засіданні представник відповідача, після подання позивачем додаткових письмових доказів, позов визнала частково, на суму 15 580, 51 грн., з посиланням на норми статті 1194 ЦК України , як різницю яку відповідач має сплатити позивачу по звіту №17652-48656 від 26.01.2017 року складеного спеціальним суб»єктом-оцінювачем ОСОБА_7, який був взятий до уваги страховою компанією при виплаті позивачу матеріального збитку в сумі 49 490,00 грн., та прийнято останнім ( а.с. 92-96).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус, його представник виконали вимоги ухвали від 07.05.2018 року , направили засвідчені належним чином копії документів зі страхової справи за випадком, що мав місце 02.09.2016 року. Крім того, направили пояснення по справі ( а.с. 160-161) та просили проводити її розгляд у відсутності представника. Пояснили, що між ТДВ СТДВ»Глобус» та ОСОБА_2 був укладений договір(поліс) обов»язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ №АЕ/2687418 , терміном дії з 20.01.2016 по 25.01.2017 року. 02.09.2016 року сталася ДТП , винним у якій було визнано ОСОБА_2, тому у зв»язку із наявністю діючого договору (полісу) на момент вчинення ДТП, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вони у межах страхових сум, відшкодували у встановленому законом порядку оцінену шкоду. Згідно висновку про проведення незалежної оцінки ФОП ОСОБА_7 №17652-48656 від 26.01.2017 року , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС, з урахуванням зносу з ПДВ складає 65 070,51 грн. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Тому, оскільки ліміт відповідальності по договору становив -50 000,00 грн. 510,00 грн.(франшиза) = 49 490,00 грн. - розмір страхового відшкодування, який 17.03.2017 року був виплачений позивачу .

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача в суді позов визнала на суму 15 580,51 грн.

Суд, вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 02.09.2016 року приблизно в 07 годин 25 хвилин на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. Ельворті в м. Кропивницькому з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5 Elegance , державний номер НОМЕР_1, порушив п.3.2 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з належним Територіальному медичному об»єднанню « Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області автомобілем PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС, яким керував водій ОСОБА_4

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2016 року відносно ОСОБА_4 закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В свою чергу, відповідача ОСОБА_2, постановою цього ж суду від 13.10.2016 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 ,00 грн. ( а.с.4-6, 63 ).

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Skoda Octavia A5 Elegance, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус, відповідно до полісу №АЕ/2687418 , терміном дії з 20.01.2016 по 25.01.2017 року ( а.с.111). Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, згідно з полісом становить 50 000,00 грн.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати , пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку , встановленому законодавством.

Згідно звіту №17652-48656 про проведення незалежної оцінки відновлювального ремонту ТЗ від 26.01.2017 року, ФОП, суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_7, проведеної за заявкою страхової компанії, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС складає 65 070,51 грн.

У зв'язку з чим, 17 березня 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 49 490,00 грн. ( а.с. 143).

З»ясовано, що страхове відшкодування позивач отримав, що свідчить про його згоду з оціненим розміром відшкодування , проведеним ФОП суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_7, за заявою третьої особи.

Позивач , з посиланням на норми статей 1166, 1167, 1172, 1187, 1191, 192 ЦК України вважає, що відповідач має відшкодувати матеріальні збитки на суму 106 736, 38 грн. , зокрема , як доказ надає акт виконаних робіт №ПП-К-6945 від 19.12.2016 року на суму 156 226,38 грн. ( сума з ПДВ) за мінусом проведеної страхової виплати 49 490,00 грн.

Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи , а стаття 1172 ЦК України - відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою, стаття 192 цього ж кодексу - гроші.

Встановлені судом правовідносини по даній справі не регулюються зазначеними позивачем нормами права, є його помилковими твердженнями.

Разом з тим, суд також не знаходить підстав для задоволення позову і в розумінні статті 1194 ЦК України, на відшкодування особою, якою завдано шкоду різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою , на яку в обгрунтуванні вимог також посилався позивач.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст.1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як було зазначено вище, на підтвердження матеріальних збитків на заявлену в позові суму позивач надає копію ОСОБА_4 виконаних робіт №ПП-К-6945 від 19.12.2016 року ПП »Авто-Шанс» , Договір на сервісне обслуговування автомобіля від 24.10.2016 року , укладений між ПП та ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» на загальну суму 100 000,00 грн., Додаткову угоду №1 до даного договору від 19.12.2016 року, якою було збільшено суму договору на 68 000, 00 грн. та копію платіжного доручення №1762 від 19.12.2016 року про перерахування ПП »Авто-Шанс» 156 226,38 грн. за технічне обслуговування автомобіля ( а.с. 7, 98-100, 216 ). У позовній заяві, позивач зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль центру зазнав механічних пошкоджень , зокрема, пошкодження лівих дверей водія, лівої передньої стойки, горловини бака обшивки, кузова з лівої сторони, правового переднього колеса.

При цьому, згідно довідки№628485 про дорожньо-транспортну пригоду, видану Управлінням патрульної поліції у м. Кіровограді від 02.09.2016 року, автомобіль позивача отримав такі механічні пошкодження: бокова права частина ( а.с. 57).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст. ст. 76- 83 ЦПК України - доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « ОСОБА_8 проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі « Красуля проти Росії », від 05 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі « Трофимчук проти України », від 09 грудня 1994 року в справі « Хіро Балані проти Іспанії », від 01 липня 2003 року в справі « Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD ) та ОСОБА_9 ( MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії » ) свідчить, що право на мотивоване ( обґрунтоване ) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте , Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Так, предявлений позивачем ОСОБА_10 виконаних робіт №ПП-К-6945 від 19.12.2016 року не може вважатись належним доказом на відшкодування спричинення шкоди, оскільки він свідчить лише про виконання певних ремонтних робіт. Доказів, що саме ці роботи, які зазначені у акті, були необхідними для відновлення автомобіля після ДТП, яке сталося 02.09.2016 року, не надано. Відповідач категорично заперечує проти такої суми та зазначає, що такий розмір майже удвічі більше, ніж визначений Страховою компанією.

Окрім того, суд погоджується із позицією відповідача , що такий акт не може бути належним та достовірним доказом, оскільки 21.02.2017 року ОСОБА_6, фізична особа-підприємець , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, та має кваліфікацію оцінювача колісних транспортних засобів , зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів, на території позивача , провів технічний огляд автомобіля марки PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС, в присутності представника позивача та відповідача, під час якого були зроблені фотознімки, а результати технічного огляду зафіксовані оцінювачем в протоколі технічного огляду від 21.02.2017 року. З протоколу вбачається, що станом на 21.02.2017 року ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля позивача проведений не був ( а.с. 74-84). Для усунення протиріч та визначення спричиненої шкоди , в подальшому для стягнення різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у випадку перевищення цих витрат над страховою сумою та сплатою страховиком її у повному обсязі, судова експертиза стороною позивача не заявлялась.

Також суд критично відноситься до даного акту, так як в ДТП зазнав механічних пошкоджень автомобіль позивача PEUGEOT BOXER , державний номер ВА88 -93 ВС, 2013 року випуску ( а.с. 64), а роботи, які виконувалися ПП»Авто-Шанс» стосувалися автомобіля PEUGEOT BOXER, державний номер ВА88 -93 ВА, 2012 року випуску( а.с. 7).

В свою чергу, суд не може погодитися і з відшкодуванням на користь позивача з відповідача різниці в сумі 15 580,51 грн., яка визнавалася останнім згідно із проведеною оцінкою 26.01.2017 року, так як у відповідності до ст. ст. 76- 83 ЦПК України - доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 2 ) висновками експертів, а не звітом .

Таким чином, суд приходить до висновку, що акт виконаних робіт від 19.12.2016 року не є належним та достовірним доказом для стягнення із відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) на суму 106 736, 38 грн. ( 156 226,38 грн.- 49 490,00 грн.), а відтак у задоволенні заявлених вимог слід відмовити за їх недоведеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00, § 23, Європейського суду з прав людини , від 18 липня 2006 року ).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ТМО Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус про стягнення матеріальних збитків, заподіяних джерелом підвищеної небезпеки в сумі 106 736,38 грн. та внесеного судового збору- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ТМО Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Комарова, 56, м. Кропивницький, ;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове Товариство з додатковою відповідальністю Глобус, місцезнаходження: вул. І. Федорова, 32-В, м. Київ, .

Повне судове рішення складено 26.12.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда