Справа № 739/1126/18
Номер провадження 2/739/415/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку виданого на ім'я його рідного брата ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання права на земельну частку (пай), що належала його брату за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину після смерті свого брата оскільки подав заяву до нотаріальної контори. За життя його брат набув право на земельну частку пай розміром 3,85 гав умовних кадастрових гектарах, що посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після смерті брата на ім'я останнього було видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19.12.2001 року. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства - після смерті ОСОБА_2, це призвело до порушення його прав на спадкування майна. Відповідно позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, та визнати за ним право на земельну частку (пай), що належала його братові.

У судове засідання позивач не з»явився, надав суду клопотання, в якому просить розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача- Блистівської сільської ради у судове засідання не з'явився при цьому подав заяву з проханням розглядати справу без участі представників сільської ради, з якої вбачається, що позовні вимоги вони визнають в повному обсязі.

Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Заєць В.М. у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.02.2001 року (а.с. 7). Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_2, підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3 від 06.08.1964 року та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №2 від 19.09.2017 року (а.с.8,9). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л.№532 від 26.03.2018 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заведена спадкова справа №100/2018 за заявою ОСОБА_1. Інші спадкоємці по справі відсутні (а.с.10).

Отже, в силу положень статей 530,548, п.2 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина ОСОБА_2 перейшла до позивача ОСОБА_1.

За життя ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с.11). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 3,85 га. в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСГП «Перемога», розташованих на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (сіножаті) та Покошицької сільської ради Коропського району (рілля).

Отже, до складу спадщини, яку позивач ОСОБА_1 отримав після свого брата ОСОБА_2 увійшло право на земельну частку (пай), набуде останнм за життя.

Вже після смерті ОСОБА_2 на його ім'я, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації № 10 від 31 жовтня 2001 року, було видано держаний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 19.12.2001 року (а.с. 11,12).

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною першою статті 22 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990 року (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа що посвідчує це право.

Частиною першою статті 23 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990 року (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я ОСОБА_2 після смерті останнього, державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім'я ОСОБА_2, як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, у зв'язку з видачею на ім'я ОСОБА_2 після його смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останнього на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_2, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після свого брата право на земельну частку (пай) розміром 3,85 га.в умовних кадастрових гектарах, однак у зв'язку з недійсністю документу, який посвідчував дане право він не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 9, 10, 530, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18.12.1990 року, ст.ст.76-81, 83,200, 206, 258-259, 264-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 виданий на ім'я ОСОБА_2,19.12.2001 року на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області № 10 від 31.10.2001 року.

Визнати право на земельну частку (пай) розміром 3,85 га в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСГП «Перемога», розташованих на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення 07.12.2018 року.

Суддя: О.О.Кочура