КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1032/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії прийнято до провадження Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Волошиної В.М., суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 13 листопада 2014 року позивачу ТОВ «УКРЕМ» належить на праві приватної власності нежилі приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 групи приміщень НОМЕР_3 літ. А, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 номер за РПВН 34055437 та складається з офісу, загальною площею 1 380, 4 кв.м. Відповідач є власником нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_5 групи приміщень НОМЕР_4, що знаходиться на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1. Балансоутримувачем будівлі по АДРЕСА_1 є ТОВ «Житлосервіс». 18 серпня 2016 року сталось залиття групи приміщень НОМЕР_3 літ. А, що належать позивачу, яке носить систематичний характер та продовжується на даний час. Позивач вважає, що залиття відбуваються у зв'язку з самовільним захопленням відповідачем технічного об'єкту будівлі (покрівлі) за зазначеною адресою, де останнім часом проводяться роботи з реконструкції та будівництва нових нежилих приміщень (надбудови) без жодних на те дозвільних документів, що призводить до систематичного ушкодження покрівлі, та, як наслідок, систематичного підтоплення нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 групи приміщень НОМЕР_3 літ. А, що належать позивачу та місць загального користування. Позивач неодноразово звертався до ТОВ «Житлосервіс» з вимогою про обстеження нерухомого майна та місць загального користування з вимогою скласти відповідний акт обстеження. Станом на момент звернення до суду третя особа: ТОВ «Житлосервіс» проводило обстеження нерухомого майна та місць загального користування лише один раз у серпні 2016 року, за результатами якого відмовилося скласти та видати позивачу відповідний акт обстеження. За результатами останнього залиття, яке відбулося у жовтні 2017 року, позивач звернувся до судового експерта з метою встановлення технічної причини залиття. Згідно висновку № 02.11.17 експертного будівельно - технічного дослідження від 10 листопада 2017 року встановлено, що технічною причиною залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 групи приміщень НОМЕР_3 літ. А та місць загального користування, що зафіксовані 01 листопада 2017 року, є проникнення рідини (атмосферних опадів) через огороджувальні конструкції будівлі, а саме: покрівлю та надбудову над покрівлею, а проникнення рідини через огороджувальні конструкції відбувається внаслідок непридатності покрівлі до нормальної експлуатації. Вартість ремонтно-будівельних робіт по усуненню наслідків залиття визначена експертним дослідженням, проведеним на замовлення позивача, та становить розмір 76 991,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування завданих збитків, а також 4 000, 00 гр. витрат, пов'язаних з проведенням експертного будівельно-технічного дослідження та витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 3 200,00 грн. Крім того, позивач просив зобов'язати відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ представникам ТОВ «УКРЕМ» до покрівлі будівлі (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ», мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що звернення позивача до Господарського суду міста Києва з приводу зобов'язання ТОВ «Житлосервіс» провести ремонтно-будівельні роботи покрівлі у будинку є логічним та послідовним з тих підстав, що балансоутримувачем будівлі є ТОВ «Житлосервіс», яке має слідкувати, утримувати будівлю в належному технічному стані і за необхідності проводити ремонтно-будівельні роботи покрівлі та місць загального користування. Тоді як звернення позивача з окремим позовом до ОСОБА_3 пов'язано із відшкодуванням завданих збитки, оскільки останнім проводились будівельні роботи на технічному об'єкті будівлі (покрівлі), що призводило до її ушкодження та як наслідок залиття приміщень позивача. Стосовно розгерметизації ливнестоку при монтажі системи кондиціювання за замовленням позивача, звернув увагу суду, що після огляду та надання рекомендацій представниками ТОВ «Житлосервіс», позивачем було усунуто даний недолік шляхом проведення ремонтних робіт.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законних і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13 листопада 2014 року на праві приватної власності належать нежитлові приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) (в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1 380,4 кв.м., розташовані на другому поверсі будинку (а.с. 10-14).

Відповідач є власником нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_5 групи приміщень НОМЕР_4, що знаходиться на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 (а.с. 151-156, 158-166).

Балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг будівлі по АДРЕСА_1 є ТОВ «Житлосервіс» (третя особа у справі).

01 грудня 2014 року між позивачем та ТОВ «Житлосервіс» був укладений договір НОМЕР_3 про надання комунальних послуг, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Житлосервіс» забезпечує обслуговування нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) (в літ. А), а саме надання ТОВ «УКРЕМ» комунальних послуг, кількість та якість яких регулюються відповідними нормативно - правовими актами, а також надання інших послуг на умовах, передбачених цим договором (а.с. 19-21).

З приводу затоплення нежитлових приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) матеріалами справи підтверджується наступні обставини.

Так, супровідним листом № 06-09/16 від 06 вересня 2016 року позивач направив балансоутримувачу та виконавцю житлово-комунальних послуг для погодження акт огляду нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) від 18 серпня 2016 року на підтвердження факту підтоплення нежилих приміщень, що мало місце 18 серпня 2016 року (а.с. 99, 100).

В редакції акту, що оформлений позивачем, зазначено про те, що підтоплення нежитлових приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) сталося унаслідок несанкціонованих дій з боку власника приміщень НОМЕР_4, що належать ОСОБА_3

Цей акт, в редакції, викладеній позивачем, комісійним обстеженням погоджений не був з причин зазначених у листах ТОВ «Житлосервіс» № 1566 від 14 вересня 2016 року, № 1567 від 16 вересня 2016 року та адресованих позивачу (а.с. 101, 103).

Із даних відповідей вбачається, що від власника групи приміщень НОМЕР_3 повідомлення про факт затоплення нежитлових приміщень надійшло до ТОВ «Житлосервіс» лише 19 серпня 2016 року. Відповідно співробітники обслуговуючи організації не могли приймати участь у складанні направленого акту огляду від 18 серпня 2016 року. Пізніше факт затоплення групи приміщень НОМЕР_3 перевірено співробітниками ТОВ «Житлосервіс» та при огляді було виявлено, що при монтажі кондиціонерів на покрівлі даної будівлі, ТОВ «УКРЕМ» (позивач у справі) була здійснена розгерметизація ливнестоку, що привело до підтоплення стояку електрокабелів, яким живляться вищевказані кондиціонери нежитлового приміщення НОМЕР_3. ТОВ «УКРЕМ» було надано час для усунення зазначених зауважень. Також повідомлено про те, що власником нежитлового приміщення НОМЕР_4 ОСОБА_3 (відповідач у справі) проводяться роботи по ремонту покрівлі ( згідно заяви від 26.08.2016) над нежитловим приміщенням НОМЕР_3, що належить ТОВ «УКРЕМ» за власні кошти. Для проведення робіт з ремонту покрівлі не потрібно отримувати узгодження з департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві. Під час виконання робіт з ремонту покрівлі, втручання в несучі конструкції будівель житлового комплексу по АДРЕСА_1 не здійснювалось.

Отже, факт залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3), що належать ТОВ «УКРЕМ», з причин проведення ремонтних робіт власником нежитлових приміщень НОМЕР_4 ОСОБА_3 комісійним актом за участю обслуговуючої організації, зацікавлених осіб від ТОВ «УКРЕМ» та з боку ОСОБА_3 документально не підтверджено.

Матеріали справи також не містять актів огляду приміщення на підтвердження обставин систематичного характеру залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3), що належать ТОВ «УКРЕМ» та висновків комісії щодо причин залиття та встановлення вини у цьому відповідача ОСОБА_3

На замовлення позивача експертом Лиценком М.В. було виконано експертне будівельно-технічне дослідження № 02.11.17 від 10 листопад 2017 року на предмет визначення технічної причини залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) (в літ. А) та місць загального користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.86-91).

Проведеним дослідженням встановлено, що технічної причиною залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) та місць загального користування, зафіксованого 01 листопада 2017 року являється проникнення рідини (атмосферних опадів) через огороджувальні конструкції будівлі, а саме: покрівлю та надбудову над покрівлею. Проникнення рідини через огороджувальні конструкції відбуваються внаслідок непридатності покрівлі до нормальної експлуатації.

Встановлення причин залиття нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) та наслідки їх усунення були предметом розгляду в іншій справі.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 25 травня 2018 року у справі № 910/23327/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю &qubl;УКРЕМ&qu р; до товариства з обмеженою відповідальністю &q?вн;Житлосервіс&q? с;, третя особа: ОСОБА_3 зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю &quдо;Житлосервіс&q?бм; провести ремонтно-будівельні роботи покрівлі у будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою усунення технічної причини залиття (нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2) групи приміщень НОМЕР_3 (в літ. А) та місць загального користування і придатності покрівлі в подальшому до нормальної експлуатації.

У даній справі судом встановлено, що сторонами не заперечується, а також підтверджується матеріалами справи, зокрема, експертним будівельно-технічним дослідженням № 02.11.17 від 10 листопад 2017 року, що приміщення, належні позивачу ТОВ &q?ре;УКРЕМ&qunb;, підтоплюються через протікання води з покрівлі будинку. Відповідач ТОВ &q?ів;Житлосервіс&q? д; як балансоутримувач та виконавець житлово-комунальних послуг зобов'язаний в силу положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1.1. Договору здійснювати утримання у придатному для експлуатації стані та ремонт покрівлі.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25 травня 2018 року набрало законної сили та станом на час розгляду справи у цивільному провадженні учасниками справи визнано, що на виконання рішення від 25 травня 2018 року частина даху відремонтована ТОВ «Житлосервіс», а інша частина не може бути відремонтована, оскільки на ній розміщенні кондиціонери, що належать ТОВ &quсп;УКРЕМ&q?ан;, без демонтування яких неможливо здійснити ремонт покрівлі. У доводах апеляційної скарги позивач ТОВ &q?, ;УКРЕМ&quна; підтвердив, що за рекомендацією представників ТОВ «Житлосервіс» позивачем було усунуто даний недолік (а.с. 194-196, 204, 226).

Ухвалюючи рішення у цивільній справі, суд першої інстанції, пославшись на встановлені обставини у господарській справі, дійшов висновку про те, що рішенням Господарського суду м. Києва вина в залитті приміщень позивача покладена на ТОВ «Житлосервіс», що виключає відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, завдану позивачу ТОВ &q?по;УКРЕМ&quсп; затопленням приміщення.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Дійсно у справі № 910/23327/17, яка розглядалась у порядку господарського судочинства, предметом перевірки були обставини залиття приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3), що належать позивачу ТОВ &q?сн;УКРЕМ&q?ві;, характер залиття, їх тривалість та його причини. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що приміщення, належні позивачу ТОВ &q?ит;УКРЕМ&q?ще;, підтоплюються через протікання води з покрівлі будинку.

Отже, в силу частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, які встановленні у рішенні господарського суду щодо причин залиття приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3), що належать позивачу ТОВ &qun:;УКРЕМ&quex;, не підлягають доказуванню при розгляді справи у цивільному порядку, у якій беруть участь ті самі особи та стосуються одного і того ж залиття.

Між тим, висновок суду у господарській справі щодо покладення обов'язку ТОВ &qu=M;Житлосервіс&qu't; провести ремонтно-будівельні роботи покрівлі у будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою усунення технічної причини залиття (нежилих приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2) групи приміщень НОМЕР_3 (в літ. А) та місць загального користування і придатності покрівлі в подальшому до нормальної експлуатації ґрунтується на наявності між сторонами зобов'язальних відносин, які виникли між ТОВ &q?ил;УКРЕМ&q?ен; та ТОВ &qu№ ;Житлосервіс&q?ще; на підставі договору про надання комунальних послуг, а тому такий обов'язок ТОВ &q?ом;Житлосервіс&q? е; не ставиться в залежність від наявності вини ТОВ &q?ов;Житлосервіс&q?си; у виникненні необхідності проведення ремонтних робіт (а.с. 204-211).

Отже, обставини встановлені судовим рішенням у господарській справі, не містять висновків щодо наявності вини ТОВ «Житлосервіс» у залитті приміщень НОМЕР_3, що належать позивачу ТОВ &quMs;УКРЕМ&quty;.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо встановлення рішенням Господарського суду м. Києва вини ТОВ «Житлосервіс» в залитті приміщень позивача, що виключає відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, завдану позивачу ТОВ &qund;УКРЕМ&qu'>; затопленням приміщення, є помилковим.

Як свідчать вимоги ТОВ &q?у ;УКРЕМ&qu;У; з позовом до відповідача ОСОБА_3 позивач звернувся з іншої правової підстави (деліктної відповідальності) для настання якої необхідна наявність складу правопорушення.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Встановлені фактичні обставини у справі на підставі наданих сторонами доказів, які були досліджені в судовому засіданні свідчать про те, що експертне будівельно-технічне дослідження № 02.11.17 від 10 листопада 2017 року та інші матеріали справи не містять доказів неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 щодо залиття приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3), що належать позивачу ТОВ &q?ть;УКРЕМ&quщо;.

Із висновку ТОВ «Судова незалежна експертиза України» №ED - 1727-1 - 1022.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 12 травня 2018 року, що наданий відповідачем, вбачається, що до залиття приміщень з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 групи приміщень НОМЕР_3, що належать позивачу ТОВ &qu>І;УКРЕМ&q?ку; не відносяться нежилі приміщення з НОМЕР_1 по НОМЕР_5 групи приміщень НОМЕР_4, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3 За вказаним висновком найбільш імовірними причинами залиття приміщень НОМЕР_1 по НОМЕР_2 (групи приміщень НОМЕР_3) є негерметичність даху, негерметичність поверхні покрівлі біля дверей виходу, негерметичність перетинів інженерних комунікацій з огороджувальними конструкціями та дахом (а.с. 173-181).

Встановивши при розгляді справи, що позивачем не доведено факт спричинення йому матеріальної шкоди внаслідок залиття групи приміщень НОМЕР_3 саме відповідачем ОСОБА_3, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «УКРЕМ» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди з підстав недоведеності вини відповідача у залитті приміщень позивача.

Крім того, як встановлено колегією суддів, що пред'явлений позов ТОВ «УКРЕМ» містить також вимоги про зобов'язання відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ представникам ТОВ «УКРЕМ» до покрівлі будівлі (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, судове рішення першої інстанції не містить висновків щодо зазначених вимог.

Відповідно до пункту 1 статті 13 та статті 265 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог особою, а в мотивувальній частині рішення мають бути зазначені мотиви, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення учасниками справи, висновок суду про задоволення позову чи про відмову щодо кожної із заявлених вимог.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та вирішив справу без перевірки наведених позивачем обставин, які стосувалися вимог щодо зобов'язання відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ представникам ТОВ «УКРЕМ» до покрівлі будівлі (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1. Даним обставинам суд першої інстанції не дав оцінку та не навів мотивів у судовому рішенні про їх задоволення чи відмову у задоволенні.

Вирішуючи вимоги позивача в частині зобов'язання вчинити дії, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Із поданої заяви ТОВ «УКРЕМ» вбачається, що позивачем заявлена вимога про зобов'язання відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ представникам ТОВ «УКРЕМ» до покрівлі будівлі (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1, однак зміст позову та надані докази не містять обґрунтування порушеного права.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Разом з тим вищезазначені вимоги закону залишилися поза увагою позивача, який, пред'являючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ до покрівлі будівлі, не звернув уваги, що такий спосіб захисту не передбачений законом. Вимога про зобов'язання вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, хоч у цьому випадку і таке не доведено позивачем.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні вимог ТОВ «УКРЕМ» в частині зобов'язання відповідача надати необмежено у будь - який час безперешкодний доступ представникам ТОВ «УКРЕМ» до покрівлі будівлі (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, тому відповідно до статті 376 ЦПК України судове рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії. У разі відмови в задоволенні позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи не відшкодовуються та покладаються на позивача - п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕМ» до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: