ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року, постановлену у складі судді Селезньової Т.В., у справі за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року представник відділ державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про знесення самочинного будівництва.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_2 звернулася до відділу щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об'єкту будівництва по вулиці АДРЕСА_1

Перевіркою були встановлені порушення забудовником ОСОБА_3 при будівництві монолітного фундаменту розмірами 6,96х2,38м, без отримання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки чи містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, за що вказана особа притягалась до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за ст.96 КУпАП та їй було видано припис про усунення порушень. В подальшому ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, і їй видано повторний припис про зупинення будівельних робіт. Як на підставу для знесення вказаної прибудови як самочинного будівництва позивач посилається на ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» і на те, що вказані порушення відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності призвели до порушення прав інших осіб, зокрема ОСОБА_2, а тому самочинно побудована прибудова підлягає знесенню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Справа № 361/5201/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2718/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Селезньова Т.В. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказувала, що за змістом ст. 177 Цивільного Кодексу України об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав.

Наголошувала, що житловий будинок є суб'єктом спільної часткової власності її та відповідача, тому рішення у даній справі стосується інтересів та права співвласника об'єкта нерухомого майна, у складі якого знаходиться будівля, що є предметом спору.

Враховуючи наведене, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Оскільки вказане клопотання не містить відомостей щодо причини неявки третьої особи в судове засідання та до нього не додано доказів на підтвердження поважності причин такої неявки, дане клопотання колегією суддів відхиляється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, у зв'язку із зверненням ОСОБА_2 про проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності об'єкту будівництва по вулиці АДРЕСА_1 За результатами проведеної перевірки були встановлені порушення відповідачем вимог законодавства у вказаній сфері.

Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності та в подальшому відділом було прийнято рішення про звернення до суду із позовом щодо знесення прибудови як самочинного будівництва відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак наявні підстави для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва, перебудова якого з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, з визначенням строку для добровільного виконання припису, а у разі невиконання цією особою припису добровільно, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За змістом ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорах законом встановлено інший порядок судового провадження. В порядку адміністративного судочинства також розглядаються позови суб'єктів владних повноважень у випадках, визначених законом.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені органи архітектурно-будівельного контролю, до яких належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю місцевих рад.

Так, аналізуючи вказані норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відділ державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області є суб'єктом владних повноважень, який здійснює відповідні делеговані йому повноваження, а тому юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, які виникають під час виконання повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.

За таких обставин, розгляд спору, у якому стороною є суб'єкт владних повноважень, який виконує у спірних відносинах управлінські функції відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Доводи апеляційної скарги про те, що житловий будинок є суб'єктом спільної часткової власності ОСОБА_2 та відповідача, тому рішення у даній справі стосується інтересів та права співвласника об'єкта нерухомого майна, у складі якого знаходиться будівля, що є предметом спору є безпідставними, оскільки з позовом до суду звернувся саме Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області в межах своїх повноважень на підставі положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Даних про звернення ОСОБА_2 із цивільним позовом до ОСОБА_3 з метою захисту своїх прав як співвласника нерухомого майна, матеріали справи не містять.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 5 КАС України вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, в яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи в чітко визначених законами України випадках.

Посилання ОСОБА_2 на положення ст. 177 Цивільного кодексу України, зокрема, вказуючи, що об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав є лише суб'єктивним тлумаченням норм Закону особи, що звернулася із апеляційною скаргою.

Разом з тим, за результатом розгляду справи № 161/14920/16-а від 11.04.2018 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, які виникають за участю суб'єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

Відтак, звертаючись до суду з позовом про знесення об'єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб'єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливих суспільно значимих несприятливих наслідків порушення відповідних норм і правил.

Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то і подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру й повинно розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді