Справа № 631/835/18
Провадження № 2/615/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого, судді - Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання - Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

за участі позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_2,

представника 3-ї особи - Омельник О.Б.,

в с т а н о в и в:

27.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до розпорядження голови Нововодолазького районного суду Харківської області від 27.07.2018 року дану цивільну справу № 631/835/18 передано до Валківського районного суду Харківської області для розгляду по суті, куди надійшла 06.08.2018 року.

В ході судового розгляду 19.10.2018 року позивач уточнив позовні вимоги, в яких просить: позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; відібрати у відповідача малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьківських прав та передати її батькові - позивачу у справі; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між сторонами розірвано.

Донька ОСОБА_5 мешкає з позивачем, відповідач ніякої участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться її життям та умовами проживання.

Донька ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю - відповідачем у справі, яка зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Місце та умови проживання доньки ОСОБА_6 позивачу не відомі, не має можливості прослідкувати чи належним чином вона харчується, чи в належних санітарно-гігієнічних умовах проживає, чи отримує належну медичну допомогу у разі захворювання.

У ОСОБА_6 діагностовано ВПС (ІІ-АБО, аневризма МПП) НК-0, в зв'язку з чим вона потребує щорічного обстеження в кардіологічному центрі, де їй надаються особливі рекомендації щодо дієти, підготовчої групи з уроків фізичного виховання та прийому ліків. Дитина не добре доглянута, квола.

Провести повне обстеження дитини та пройти курс лікування у позивача відсутня можливість через агресивну поведінку відповідача та її небажання займатися належним вихованням дитини. Вважає, що поведінка матері по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_6 загрожує життю та здоров'ю дитини.

Вказав, що відповідач проживає в орендованій малогабаритній кімнаті разом зі співмешканцем, при цьому в кімнаті знаходиться всього одне ліжко, відсутні будь-які умови для проживання дитини, панує повна антисанітарія, відсутній телевізор та місце для занять дитини, відсутній холодильник для зберігання продуктів.

ОСОБА_6 неодноразово телефонувала позивачу та старшому брату ОСОБА_7, який проживав тимчасово в місті Харкові, що її не забирають зі школи, вона самостійно йде додому, що голодна, дома відсутні продукти харчування. Після обстеження умов проживання дитини органом опіки та піклування в червні 2018 року жодних змін не відбулося, повторне обстеження не проводилося, заходи впливу до відповідача органом опіки та піклування не вживалися.

Разом з тим, в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, розташованому в с. Охоче Нововодолазького району, створені всі необхідні умови для проживання дітей.

Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.06.2018 року, яка прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої ОСОБА_5

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не має намірів в подальшому здійснювати піклування над ними, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. На той час, як він займається навчанням, вихованням, утриманням, в тому числі матеріально без будь-якої допомоги відповідача, доньки ОСОБА_5, не має можливості піклуватись донькою ОСОБА_6, яка проживає в умовах, що загрожують її здоров'ю, фізичному та духовному розвитку. До того ж, позивач має можливість та бажання дати дітям любов, розуміння для повного і гармонійного розвитку особистостей, дати можливість зростати під опікою та піклуванням з відповідальністю в атмосфері благополуччя, моральної та матеріальної забезпеченості.

Батьківські обов'язки щодо матеріального утримання та виховання дитини відповідач не виконує, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач висловив бажання стягнути з відповідача аліменти на його користь, визначивши розмір у відповідності до ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 20.09.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз'яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

22.10.2018 року представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області Несміян В. надала письмові пояснення, в яких вважає, що позов у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню.

У частині позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2, служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації заперечує. При цьому зазначає, що ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю у м. Харкові. З інформації спеціалістів служби у справах дітей Немишлянського району м. Харкова сім'я орендує житло, умови проживання у помешканні задовільні, але приміщення потребує ремонту. Дівчинка забезпечена необхідним одягом та взуттям, продукти харчування є в наявності. Вважає, що підстави для позбавлення ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні.

Органом опіки та піклування Нововодолазької районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який підтримують в повному обсязі, так як відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст.150,155 СК України.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з уточненнями. Вказав, що проживали з відповідачем у належному йому будинку в с. Охоче 17 років. За цей час відповідач 6 разів кидала сім'ю, проживала з різними співмешканцями, зловживала спиртними напоями. Дітьми зовсім не займається, від двох старших із трьох дітей відмовилася добровільно на комісії служби у справах дітей, куди самі діти звернулися для вирішення питання про доцільність позбавлення її батьківських прав. 2 роки назад вернулася додому. Позивач не хотів її приймати, але діти просили надати шанс. Коли стало зрозуміло, що не має бажання щось змінювати, відповідач через інтернет знайшла нового співмешканця, в зв'язку з чим 10.11.2017 року знову пішла із сім'ї та переїхала на постійне місце проживання до м. Харкова. При цьому забрала з собою меншу дитину, щоб, як обгрунтувала відповідач, не сплачувати аліменти. Після роз'яснення служби у справах дітей щодо рівноправності батьків при вихованні та догляду неповнолітніх дітей, почав брати ОСОБА_6 на вихідні та канікули. Дитина постійно була брудна, багато поганого розповідає, часто буває голодна. За час відвідин позивач купує для дитини одяг, взуття, шкільні приладдя, із собою дає продукти харчування, але дитина просить не давати, оскільки їй не достаються ці продукти харчування, так як з'їдають відповідач зі співмешканцем. Сплять вони втрьох на одному ліжку, тому часто дитина бачить інтим. Окремого ліжка дитина не має, місце для навчання - відсутнє. Відповідач разом із співмешканцем при дитині зловживають спиртними напоями та курять прямо в кімнаті, яку винаймає в гуртожитку за 700-800 грн. Знає, що відповідач приблизно 2 місяці назад працевлаштувалася. Вважає, що у нього дитині буде краще, оскільки має достатнє забезпечення, але у відповідності до Закону відповідач має виконувати батьківський обов'язок щодо утримання дітей, тому повинна сплачувати аліменти.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків підтверджено висновком служби у справах дітей щодо позбавлення її батьківських прав відносно старшої доньки. Щодо відібрання у матері меншої доньки та передачі батькові, діти зверталися до служби у справах дітей, але перевірка проведена не ретельно, висновок складено без обґрунтування, так як докази наявні в матеріалах справи свідчать про неможливість подальшого проживання дитини з матір'ю, оскільки загрожує життю дитини. Вважає, що дитина повинна проживати з батьком, який забезпечить достатній рівень її зростання та виховання.

Відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що позивач навмисно влаштував судовий розгляд та хоче відібрати дитину, щоб жити за її рахунок. Вказала, що на даний час тимчасово мешкає в м. Харкові в найманій кімнаті гуртожитку, де є всі облаштування для достатнього розвитку та виховання дитини. Підтвердила, що дійсно 2 місяці працює швачкою та має дохід 3000 грн. Вважає, що достатньо часу приділяє дитині, читають, пишуть. До школи ОСОБА_6 відводить співмешканець, а вона забирає ввечері, враховуючи графік роботи. Фактично зранку дитину збирає до школи співмешканець. Можливо були конфлікти між донькою та співмешканцем, ініціатором яких на її погляд, була ОСОБА_6, так як дуже вибаглива. Суть конфліктів їй невідома. Зазначила, що можливо не може виконувати свої обов'язки, оскільки не знає, як себе повинна вести мати. Зі старшої доньки не повинна «здувати пилинки», так як вона була не запланована та може сама себе обслуговувати.

Представник Служби у справах дітей Нововодолазької РДА підтримала позов в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки ОСОБА_5. В іншій частині заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що після перевірки службою та судового виклику відповідач створила належні умови для проживання дитини, купила стіл та зробила ремонт. Про насильство відносно меншої дитини нічого не відомо. Служба в даному випадку немає повноважень, а з'ясувати всі обставини може лише психолог за обоюдною заявою батьків, під час відвідування якого дитина замкнулася та почала плакати. Вважає, що дитина залякана, тому відмовилася давати будь-які пояснення, оскільки мама заборонила, погрожуючи, що батька більше не побачить.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується даними копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданих 01.11.2001 року, 20.09.2011 року відповідно Охоченською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актові записи №№14, 11.

Згідно акту депутата виборчого округу №1 Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області №251 від 08.05.2018 року, складеного в присутності свідків, за фактом відвідування та при опитуванні сусідів встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 зі своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - мати дітей ніякої участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їх життям та умовами проживання.

З довідки про реєстрацію місця проживання № 711 від 08.12.2017 року слідує, що ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 08.12.2017 року по теперішній час.

У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 №02-30/1653 від 21.06.2018 року значиться, що мати ОСОБА_2 мешкає окремо від доньки. ОСОБА_5 проживає разом із батьком ОСОБА_1 Мати дитину матеріально не підтримує, не цікавиться її здоров'ям та успіхами, не займається її вихованням, що підтверджується актом депутата Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 08.05.2018 року №251. ОСОБА_2 не надає доньці ОСОБА_5 ні моральної, ні матеріальної підтримки, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо її виховання та утримання.

Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.06.2018 року. Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої ОСОБА_5

Згідно повідомлення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 02-30/1553 від 14.06.2018 року стосовно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_2 повідомила, що вона з донькою ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_2, кім. 9. Спеціалістами служби у справах дітей Немишлянського району м. Харкова було обстежено умови проживання родини. Під час обстеження з'ясовано, що сім'я житло орендує. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, але приміщення потребує ремонту. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям, в наявності продукти харчування.

Відповідно до діагнозу дівчинки ВИС (II-ASD, аневризма МПП) НК-0 мати регулярно проходить обстеження дитини в Обласному дитячому кардіологічному центрі м. Харкова. Остання дата проходження обстеження та лікування ОСОБА_6 13.11.2017 року.

Із виписки з медичної картки стаціонарного хворого №10416, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» (Обласний дитячий кардіологічний центр) слідує, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 08.11.2017 року по 13.11.2017 року з діагнозом: ВПС (ІІ-АБО, аневризма МПП) НК-0, в зв'язку з чим потребує щорічного обстеження в кардіологічному центрі, де їй надаються особливі рекомендації щодо дієти, підготовчої групи з уроків фізичного виховання та прийому ліків.

Служба у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області в листі № 14-64/1653 від 23.11.2018 року повідомила, що 19.11.2018 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалося питання щодо виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

На комісію запрошено батька ОСОБА_1, матір ОСОБА_2 та дитину ОСОБА_6. Враховуючи, що ОСОБА_6 разом з матір'ю проживає на території Немишлянського району м. Харкова, службою у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області направлено лист щодо перевірки виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини.

Службою у справах дітей Немишлянського району м. Харкова надано акт обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_6 з матір'ю. Згідно викладених обставин Акту, для виховання та розвитку дитини ОСОБА_2 створює всі необхідні умови.

В ході розгляду клопотання на комісії встановлено, що ОСОБА_6 на вихідні дні перебуває в батька ОСОБА_1 Мати не заперечує проти спілкування доньки з батьком, не чинить перешкод для їх зустрічей. На комісії ОСОБА_1 підтверджено факт, що ОСОБА_6 з ним відвідувала старшого сина ОСОБА_7 в м. Чернігів, де він проходить військову строкову службу. Також ОСОБА_1 підтвердив, що донька буває в нього на вихідних та спілкується з нею щодня в телефонному режимі.?

Враховуючи, що засідання комісії з питань захисту прав дитини відбулося 19.11.2018 року, а з пояснень матері стало відомо, що проходження обстеження дитини за медичними показниками призначено на 21.11.2018 року, рекомендовано ОСОБА_2 надати копію медичного висновку батькові.

Вислухавши батьків та дитину, комісією рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутися з дитиною до практикуючого психолога ОЦСССДМ в м. Харків для отримання висновку щодо психологічного стану ОСОБА_6 та для з'ясування обставин щодо можливого насильства відносно дитини.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, складеного спеціалістами Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради 16.11.2018 року, санітарний стан приміщення задовільний, зроблено косметичний ремонт, всі комунікації працюють. Кімната обладнана необхідними меблями. Дитина спить разом з матір'ю на дивані, є стіл для занять, полиці для книжок і для іграшок. Малолітня забезпечена сезонним одягом, канцелярським приладдям. За даною адресою проживають: мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, малолітня ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_2, співмешканець матері ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 працює швачкою, ОСОБА_10 - формовщиком. Зі слів співмешканця та сусідів ОСОБА_2 спиртними напоями не зловживає, для виховання та розвитку дитини створює необхідні умови.

Суд не приймає до уваги даний Акт обстеження умов проживання ОСОБА_6, як допустимий доказ у справі через наявні сумніви щодо достовірності викладених в ньому обставин, які спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, наданими позивачем фотознімками санітарного стану приміщення, де проживає малолітня ОСОБА_6 з матір'ю та показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків доньки ОСОБА_5, поясненнями малолітньої ОСОБА_6 та сусідів ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили достовірність фотознімків кімнати.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що на даний час навчається на третьому курсі ліцею в м. Харкові, тому часто на вихідні забирає сестру ОСОБА_6 додому зі школи. Вказала, що підтримує батька щодо позбавлення батьківських прав матері, яка постійно гуляє, зловживає спиртними напоями, за час спільного проживання часто знаходили її з братом п'яну в громадських місцях та приводили додому. Кожного разу мати говорила, що виправиться, але назавтра ситуація повторювалася. З дитинства не відчувала материнської любові, не вважає, що відповідач - це її мати, а вважає чужою людиною. В матеріальному забезпечення вона зовсім не приймає участі. Декілька разів була в кімнаті, де проживає ОСОБА_6: брудно, стіни полопані, кімната маленька, ліжко маленьке. Сестра часто говорить, що спить на розкладушці, коли мати зі співмешканцем нап'ються та займаються любов'ю. Кожного разу, як повертається до м. Харкова, плаче. Говорила, що їсть одні макарони, так як мама сказала, що на м'ясо грошей не має. На сестрі завжди одяг брудний. З її слів зі школи і в школу її забирає чоловік, так як мати працює швачкою. Вважає, що мати мстить батькові, який всю свою увагу приділяє дітям та боїться, що змушена буде платити аліменти. З братом встановили багато випадків, коли батько купує сестрі дитячі речі, а через деякий час мати виставляє їх в інтернеті для продажу. Батько купує дитині речі, навіть коли вона говорить, що нічого не потрібно. Вказала, що ОСОБА_6 хоче проживати з батьком та ходити в школу в с. Охоче, де навчалась на підготовчих курсах. За час проживання в матері уроки готує сама. Були неодноразові випадки побиття дитини, як матір'ю, так і її співмешканцем.

Малолітня ОСОБА_6 в судовому засіданні звернула увагу, що мати говорить неправду, їй завжди було «начхати» на неї. Вказала, що мати неодноразово била її, годує тільки макаронами, часто спить на розкладушці. Майже весь час в школу і зі школи її забирає співмешканець матері, який постійно кричить та б'є паском. В її присутності мати зловживає спиртним та курить прямо в кімнаті. Раніше не могла поскаржитись батькові, оскільки мати погрожувала їй, що більше батька не побачить. Вказала, що хоче жити з батьком і сестрою в селі, після чого в залі судового засідання пересіла на руки до батька.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що проживає по сусідству з сім'єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яка постійно зловживає спиртним. Члени її сім'ї неодноразово шукали матір в поруч розташованих дачних товариствах, звідки забирали у таких же дачників. Коли в квітні 2018 року прийшов з армії, дізнався, що ОСОБА_2 проживає в м. Харкові, неодноразово бачив в компанії п'яних. Бував в гостях у неї в м. Харкові: санітарний стан приміщення незадовільний, туалет на вулиці, кімната маленька, душова загальна, вода відсутня, кухня складається з електроплитки, умов для проживання ніяких, навіть для дорослих. При цьому в присутності дитини пила пиво, з сусідами постійні побутові конфлікти, тверезою ніхто не бачив. Дитина постійно плаче, переживає через відсутність матері. Пару днів назад бачив ОСОБА_2 на Салтівці близько 21-00 год. без дитини. З розмов чув, що п'є на роботі.

Звернув увагу, що ОСОБА_1 працює, вся сім'я держиться на його плечах. Вважає, що ОСОБА_5 усвідомлено вирішила про доцільність позбавлення матері батьківських прав, а ОСОБА_6 краще буде з батьком. Служба у справах дітей не обстежувала приміщення, де проживає ОСОБА_2, а записала всі обставини зі слів її співмешканця, який до того ж не працює, так як звільнений за порушення трудової дисципліни. ОСОБА_2 також за останній час 4 рази змінювала місце роботи. Не дивлячись на те, що в дитини порок серця, бачив її з синяками, про що повідомляв батькові, викликав поліцію та швидку допомогу. ОСОБА_2 та її співмешканець позичали у свідка гроші на ремонт кімнати в сумі 700 доларів США під розписку, посвідчену нотаріально, але до цього часу не повернули.

Свідок ОСОБА_12 вказала, що знає сім'ю з народження. Олена завжди зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. Вважає, що дітям краще буде з батьком, який має домашнє господарство, не п'є. Звернула увагу, що ОСОБА_6 зараз живе в жахливих умовах: спить з матір'ю та співмешканцем на одному дивані, курять прямо в кімнаті. Дитина «ходить» на відро, яке стоїть в шафі, де зберігається посуд. Бувало забирала до себе дитину на 2 дні, оскільки матері нібито потрібно було на роботу. ОСОБА_6 голодна, годують лише макаронами, продукти харчування в холодильнику відсутні. В кімнаті безпорядок. Загальний туалет на вулиці. Дівчинка завжди залякана, в зв'язку з чим замкнута, лише недавно почала спілкуватися з малолітніми дітьми свідка, говорить, що їй нічого не дозволяють.

З довідки ФОП ОСОБА_13 від 17.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює швачкою з 13.10.2018 року на підприємстві ФОП ОСОБА_13 згідно наказу № 5 від 12.10.2018 року, але розмір заробітної плати не значиться.

Разом з тим, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується даними Договору дарування житлового будинку від 13.04.2001 року серії АЕА № 292014, посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 527.

Згідно Довідки-інформації Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області №249 від 08.05.2018 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, працює трактористом в ФОП «ОСОБА_14.». Серед сусідів та жителів села підтримує хороші відносини, за характером добрий і чуйний. В порушенні громадського порядку, зловживанні спиртних напоїв помічений не був. У громадському житті села участі не приймає. Компрометуючими матеріалами щодо ОСОБА_1 сільрада не володіє.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, складеного депутатом сільради за участі свідків 19.10.2018 року, до складу сім'ї на даний час входить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Основним джерелом існування сім'ї є зарплата та дохід від обробки земельної ділянки (паю). Сім'я має середній достаток, умови проживання задовільні. В житловому будинку прибрано, тепло, білизна випрасувана. Продуктами харчування забезпечені повністю.

Згідно положень ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст.170 СК України надає право суду постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому випадку дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Керуючись ст. 181 Сімейного кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у заявленому позивачем розмірі.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_5, а тому з метою захисту її прав та інтересів суд задовольняє позов в цій частині.

При цьому суд враховує, що у відповідності до ч.1 ст.169 СК України мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Оцінюючи надані докази, суд вважає, що умови проживання дитини у матері є небезпечними для її життя, здоров'я і морального виховання, тому вважає необхідним відібрати дитину та передати батькові, який не лише виявив бажання взяти дитину дог себе, а й має можливість забезпечити дитину сімейним вихованням.

З урахуванням положень ст.ст.180-183 СК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11.

Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьківських прав та передати її батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду - 27.07.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2114,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2018 року.

Суддя А.П. Токмакова