КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 757/44706/18-ц

номер провадження: 22-ц/824/3773/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Кашперської Т.Ц., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Рубан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у складі судді Соколова О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щвець Р.О. за реєстровим №23138 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 90878-CRED від 26 вересня 2007 року у розмірі 452 665 грн 20 коп.

Того ж дня ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щвець Р.О. за реєстровим №23138 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 90878-CRED від 26 вересня 2007 року у розмірі 452 665 грн 20 коп.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису №23138 від 01 грудня 2017 рокустаршим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бондаренко В.М. винесено постанову від 19 липня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказувала, що на даний час із її заробітної плати на корить відповідача проводяться відрахування, а тому вважала, що у випадку задоволення позову рішення суду буде неможливо виконати у зв'язку з частковим стягненням за виконавчим написом, який не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано специфіку вказаного виду забезпечення позову, підставою для застосування якого є оскарження боржником виконавчого документа.

АТ КБ «ПриватБанк» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

По справі встановлено, що у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис №23138, вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щвець Р.О. за реєстровим №23138 про стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 90878-CRED від 26 вересня 2007 року у розмірі 452 665 грн 20 коп.(а.с.10).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Бондаренко В.М. від 19 липня 2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5 (а.с.19).

19 квітня 2018 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЩвецьР.О. за реєстровим №23138 про стягнення з ОСОБА_1. на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 90878-CRED від 26 вересня 2007 року в розмірі 452 665 грн 20 коп. (а.с.4-6).

Тобто, предметом спору є виконавчий напис нотаріуса, який позивач ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір, вид забезпечення позову є співвмірним із заявленим позивачем вимогами та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки проведення державною виконавчою службою стягнення боргу чи опису й реалізації належного позивачу майна на погашення боргу до ухвалення рішення по вказаному спору, призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Однак, суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, враховуючи, що між сторонами виник спір, вид забезпечення позову є співвмірним із заявленим позивачем вимогами та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення скарги, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щвець Русланом Олеговичем за реєстровим номером №23138 про стягнення з ОСОБА_5 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 90878-CRED від 26 вересня 2007 року в розмірі 452 665 грн 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді