Провадження № 2/750/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю представників сторін та відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS, 2007 р. випуску, обєм двигуна 2378 см куб. в розмірі 96 256 грн. 50 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис № 1354.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року шлюб між сторонами був розірваний.

В період шлюбу сторони придбали за спільні сімейні кошти автомобіль марки MITSUBISHI GRANDIS, 2007 р. випуску, який був зареєстрований на відповідача.

Як стало відомо позивачу, відповідач 31.08.2017 року без її згоди розпорядився спільним майном подружжя та продав автомобіль на підставі договору купівлі - продажу своєму батьку ОСОБА_4 Гроші від продажу автомобіля відповідач витратив на свої потреби.

Оскільки відповідач без письмової згоди позивача продав автомобіль, який сторони придбали за спільні кошти в період шлюбу, не в інтересах сім'ї та не на її потреби, то позивач вважає, що відповідач повинен сплатити компенсацію в розмірі 1/2 частини спірного автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, відповідач ОСОБА_4, представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що спірний автомобіль не є спільним майном подружжя, оскільки такий було придбано за кошти батька відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис № 1354.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року шлюб між сторонами був розірваний.

З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу сторони придбали за спільні сімейні кошти автомобіль марки MITSUBISHI GRANDIS, 2007 р. випуску, який був зареєстрований на відповідача (а.с. 12).

Належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль було придбано за кошти ОСОБА_4, в судовому засіданні відповідачами не надано. Протокольною ухвалою суду від 08.08.2018 року суд не взяв до уваги розписку, подану представником відповідача ОСОБА_6 у звязку з порушенням порядку, встановленого для подання доказів статтею 83 ЦПК України.

31.08.2017 року відповідач ОСОБА_3 без згоди позивача розпорядився спільним майном подружжя та продав автомобіль на підставі договору купівлі - продажу своєму батьку ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя має рівні права на майно. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частинами 1,2ст.70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном , що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений без згоди іншого із подружжя, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і ( або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Також, відповідно до роз'яснень, викладених в п. 30 вищезазначеної постанови, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 03.05.2018 року ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS, 2007 р. випуску, обєм двигуна 2378 см куб. становить 192 512, 99 грн. Таким чином, грошова компенсація за ? його частину складає 96 256 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене вище, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 належить стягнути на користь позивача 640 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 2002 грн. за проведення судової експертизи, а всього 2642 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Чернігів, вул. Марко Вовчка, буд. 11/2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Чернігів, вул. Марко Вовчка, буд. 11/2, РНОКПП НОМЕР_2) грошову компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля марки MITSUBISHI GRANDIS, 2007 р. випуску, обєм двигуна 2378 см куб. в розмірі 96 256 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Чернігів, вул. Марко Вовчка, буд. 11/2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Чернігів, вул. Марко Вовчка, буд. 11/2, РНОКПП НОМЕР_2) 640 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 2002 грн. за проведення експертизи, а всього 2642 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 09.08.2018.

Суддя