Справа № 589/3762/18
Провадження № 2/589/1740/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю: секретаря судового засідання Нагорної Н.І.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3 (за дов.).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2, відповідно до якого просила, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини.

Відповідач надав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн., обґрунтовуючи це тим, що він займається підприємницькою діяльність, в середньому за місяць він заробляє близько 6800 грн., при цьому, проживає з позивачем та їх спільною донькою в одній квартирі, самостійно несе витрати по утриманню цього житла, сплачує щоквартально кредит за вказану квартиру в розмірі 1000 грн., а тому не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, що просить позивач.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що позивач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно. Додатково пояснила, що за попередньої домовленістю між сторонами відповідач щомісячно сплачував аліменти в розмірі 3000 грн., однак останнім часом їх виплату добровільному порядку припинив, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач та його представник в судовому засіданні в цілому не заперечували проти позову, однак просили стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн., посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2001 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2013р. /а.с.4/.

Також встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Встановлено, що дитина проживає зі сторонами /а.с.7/. Разом з тим, відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги в необхідному розмірі на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Дійсно, платіжні доручення, додані до відзиву, свідчать про перерахування відповідачем на картковий рахунок, відкритий на ім'я дитини, грошових коштів, якими дитина може розпоряджатися за згодою батьків відповідно до ч.3 ст. 32 ЦК України. Однак, відповідачем в судовому засіданні не доведено, що ці грошові кошти дійсно спрямовувалися на забезпечення необхідних потреб дитини та за своєю правовою природою є аліментними платежами.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане положення підлягає застосуванню незалежно від способу стягнення аліментів: в частці від доходу чи в твердій грошовій сумі.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховує відповідно до ст. 182 СК України, крім іншого, матеріальне становище відповідача, який згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 04.01.2018р. за 2017 рік отримав сукупний дохід у розмірі 82410 грн., що в середньому за місяць становить 6867 грн. 50 коп., наявність в нього при цьому кредитних зобовязань, а також те, що відповідач самостійно несе тягар утримання житла, в якому проживає він та позивач з їх спільною донькою.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу розумності, співмірності, забезпечення достатніх потреб дітей, дійсної участі батьків у їх утриманні, суд дійшов висновку, що підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., що є достатнім, співмірним і можливими як для платника, так і для отримувача аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 3, 4, 7, 12, 13, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/ аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 05.09.2018 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

3. Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/ на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області .

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2018р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5