Дата документу 11.07.2018 Справа № 334/2330/18
Провадження № 2/334/2500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (далі Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя), у якому просять зняти арешт на 1/8 частину будинку, розташованого за адресою м. Запоріжжя, пров. Березовий, буд.3, накладений постановою ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя від 28.07.2005, АМ №161931, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що їхньому батькові ОСОБА_3 належала на праві власності 1/8 частина будинку № 3 по пров. Березовому в м. Запоріжжі. 30.10.2016 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі на належну йому частину будинку № 3 по пров. Березовому в м.Запоріжжі. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті батька, у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак в процесі оформлення документів виявилося, що на 1/8 частину спадкового будинку накладений арешт. Згідно із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, арешт був накладений на підставі постанови АМ № 161931 від 28.07.2005 року ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя.

Позивачі звернулися до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя із заявою про скасування арешту на частину спадкового будинку, однак листом № 9/9 від 26.03.2018 року їм повідомили, що при перевірці автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що виконавчих проваджень за якими боржником виступає ОСОБА_4 не перебувало і не перебуває.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Представник Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя в судове засідання не зявився повторно, причини неявки не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Судом встановлено, що право власності на 1/8 частину будинку № 3 по пров. Березовому в м. Запоріжжі зареєстровано за ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1986 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-8397.

ОСОБА_3 помер 30.10.2016, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №374492, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі на належну йому частину будинку № 3 по пров. Березовому в м. Запоріжжі.

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позивачі у справі, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про зміну імені ОСОБА_1

Позивачі у справі у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведено спадкову справу №45/2017.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В процесі оформлення спадщини після ОСОБА_3 виявилося, що на 1/8 частину спадкового будинку накладений арешт. Згідно із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, арешт був накладений на підставі постанови АМ № 161931 від 28.07.2005 року ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя.

За повідомленням Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя у листі № 9/9 від 26.03.2018, при перевірці автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчих проваджень за якими боржником виступає ОСОБА_3, не перебуває і не перебувало.

Водночас, у звязку з тим, що на прийняте позивачами у спадщину майно накладено арешт на підставі вищевказаної постанови державного виконавця, вони не мають можливості оформити спадкові права та розпоряджатися цим майном.

Як вбачається із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчужень, арешт на частину спадкового будинку був накладений за заявою ВДВС Ленінського району, а оскільки у відповідача на виконанні немає виконавчих проваджень за якими боржником виступає ОСОБА_3, то встановити особу в інтересах якої накладено арешт неможливо.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно із ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зважаючи на те, що у Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя відсутні виконавчі провадження, за якими боржником виступає ОСОБА_3, однак арешт з 1/8 частини спадкового будинку не знято, питання про зняття арешту з майна не вирішено держаним виконавцем самостійно, виконавче провадження знищено, продовження арешту майна перешкоджає позивачам в реалізації їхніх прав власника, суд вважає за необхідне задовольнити позов про зняття арешту з майна, що є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису щодо арешту 1/8 частини будинку, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, провулок Березовий, будинок № 3, накладеного постановою ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя від 28.07.2005 року, АМ № 161931.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з 1/8 частини будинку, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, провулок Березовий, будинок № 3, власником якого є ОСОБА_3, (реєстраційний № 2239417), накладений постановою ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя від 28.07.2005 року, АМ № 161931.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис щодо арешту 1/8 частини будинку, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, провулок Березовий, будинок № 3, накладеного постановою ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя від 28.07.2005 року, АМ № 161931.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.