Справа № 446/2464/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

за участю секретаря судового засідання : Груба Л.М.

розглянувши увідкритому підготовчому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 предявила в суд позов до Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.11.2004р. помер її чоловік ОСОБА_2, після його смерті відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/5 частки житлового будинку, що за адресою с. Печихвости, вул. Незалежності 16, Камянка-Бузького району Львівської області, будинковолодіння якого відносилося до майна колгоспного двору, а також земельна ділянка, площею 1,11 га на території Великоколоднівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її покійного чоловіка ОСОБА_2. право власності 1/5 частку житловогобудинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Печихвости, вул. Незалежності, 16 Камянка-Бузького району Львівської області , на земельну ділянку загальною площею 1, 11 га , що знаходиться на території Великоколоднівської сільської ради. Крім, того визнати за нею право власності на будинковолодіння в цілому, оскільки інші члени колгоспного двору відмовилися від своїх часток в її користь.

В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, однак подав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Печихвости Камянка-Бузького району, Львівської області по вулиці Незалежності, 16, особовий рахунок № 425, членами колгоспного двору були: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова двору; ОСОБА_1, 27.04.1954р.н., - дружина, ОСОБА_3, 10.05.1976р.н., - син, ОСОБА_4, 28.07.1979р.н. дочка, ОСОБА_5, 12.11.1987р.н. - син.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Зокрема, згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі.

Згідно 3 ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Незалежності, 16 в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/5 частці вказаного будинку

Зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 357656, виданого Великоколоднівською сільською ради Камянка-Бузького району Львівської області, вбачається, що 20 листопада 2004 року помер ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2входить 1/5 частка житлового будинку повул. Незалежності, 16 в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлю від 08.06.1988 та земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВСГ ім.. ОСОБА_6 розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ЛВ № 0129302 від 27.11.2018р. на підставі рішення Великоколоднівської сільської ради від 04.05.1995р. № 14.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до довідки виданої Жовтанецькою сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області від 15.11.2018р. заповіту від імені ОСОБА_2, який помер 20.11. 2004року у виконкомі Жовтанецької сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області не складався і не посвідчувався, а тому спадкування його майна здійснюється за законом.

Згідно з повторного свідоцтвапро укладення шлюбу серія І-СГ № 318644 виданого Великоколоднівською сільською ради Камянка-Бузького району Львівської області від 18.10.1975р. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб 18.10.1975р.. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з «Стефанишин» на «Лох». З даного свідоцтва вбачається, що ОСОБА_1 являється померлому дружиною.

Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого, оскільки його діти ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 посвідченими заявами відмовились від прийняттяспадщини, що відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого чоловіка ОСОБА_2 та відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом - діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом не відмовилася від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивачки ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 посвідченими заявами відмовились від належної їм частки в майні колгоспного двору по вул. Незалежності, 16 в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області в користь ОСОБА_1.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмовиЛох ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 Степанівнивід належних їм частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 та з врахуванням належної позивачці ОСОБА_1 Г.М.1/5 частки у майні колишнього колгоспного двору, та частки успадкованої після смертіЛох С.М. визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по вул. Незалежності, 16 в с. Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2,81,200, 258,259,263,264-265,268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, суд, -

ухвалив :

позовну заяву ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Незалежності, (колишня Комсомольська) 16 в с.Печихвости Камянка-Бузького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1, 1954р.н. право власності на земельну частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВСГ ім. Б. Хмельницького, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0129302 від 27.11.2018р. на підставі рішення Великоколоднівської сільської ради від 04.05.1995р. № 14.Сертифікат зареєстровано 27 11.2018 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 243.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Л. Самсін