У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участю секретаря судового засідання - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягненя заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягненя заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою, в якій просить винести ухвалу про зустрічне забезпечення позову, зокрема просить на час дії заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2017 року, з метою усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача та інших осіб, повязаних із забезпеченням позову, зобовязати ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області грошові кошти в сумі 1 256 124, 60 грн.

Вивчивши зміст заяви, оглянувши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2017 року судом вжито заходи забезпечення позову у даній справі, зокрема накладено арешт (заборонено відчуження) на майно (частку у майні) відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_1) у межах суми позовних вимог, яка складає 490344,79 грн.

З матеріалів справи слідує, що заявником ОСОБА_3 сплачено передбачений законом судовий збір у розмірі 320, 00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

З положень ч.5 ст.151 ЦПК України вбачається, що до заяви про забезпечення позову має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі згідно з Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Разом з тим законодавством України не врегульовано питання щодо сплати судового збору за подання заяви про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відтак, суд в даному випадку виходить із положень ч. 2 ст. 12 ЦПК України, згідно якої учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву)подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне залишити заяву про зустрічне забезпечення без руху у звязку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подачу заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, ч.5 ст.151, ч.2 ст.154, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягненя заборгованості за договором позики - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали судубудуть виконані, позовна заява ( заява) буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4