№ 207/514/18
№ 2/207/721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.

за участі секретаря: МОСПАН С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2007 року у розмірі 21296 (двадцять одна тисяча двісті девяносто шість) гривень 18 коп. та судові витрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 05 листопада 2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість.

Станом на 16 січня 2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 21296 (двадцять одна тисяча двісті девяносто шість) гривень 18 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту 2527 гривень 29 коп.; нараховано відсотків за користування кредитом 8353 гривні 15 коп.; нараховано пені 8925 гривень 45 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована часина); 990 гривень 29 коп. штраф (процентна складова).

В наданій до суду заяві, представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, на адресу суду 22.03.2018 р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що кредитний договір не був укладений у відповідній письмовій формі та банк не надав оригіналу кредитного договору, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які б свідчили про реальність банківських операцій. Також, відсутній договір про відкриття рахунку в Банку, на підставі якого б могли видаватися Банком виписки з особового рахунку. Розрахунок, нібито заборгованості, не може бути доказом наявності такої заборгованості і цей рахунок не є випискою, а виконує лише допоміжну функцію. Свої заперечення відповідач обґрунтовує також тим, що, оскільки, позивачем не доведено обставин того, що він був ознайомлений та згідний з умовами, що викладені в окремих документах (Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна»); факту укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та ним кредитного договору; факту отримання ним від ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, а отже і наявності боргу в сумі 21296,318 грн., - позовна заява є необґрунтованою, тому вона не підлягає до задоволення.

Також, зміни, внесені Банком до Договору в частині розміру відсоткової ставки проведені з порушенням встановленого порядку.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в звязку з пропуском строку позовної давності.

В матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 за наявними в ній матеріалами з врахуванням його відзиву.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні участі не приймав. В матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами.

ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином повідомлений про день час, та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. До початку судового розгляду повноважний представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 подала відповідь на відзив, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити в повному обсязі, при цьому посилалась на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 05 листопада 2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Також представник банку зазначив, що на підтвердження факту укладення договору надані: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, виписка по рахунку. Зазначений договір як договір приєднання складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифах.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Згідно з довідкою про видачу кредитних карт клієнта видані за договором б/н від 05.11.2007 року, карта № 169021 була надана клієнту зі строком дії до 02.2020 року. У звязку з цим, строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду.

Крім того, підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобовязання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, представника позивача у відповідь на відзив, повністю заперечує проти аргументів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву та просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

06.08.2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_2 надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилається на те, що 15.02.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у судовій справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.11.2007 року. Цією ухвалою суду запропоновано надати відзив на позовну заяву в строк до 19.03.2018 року. Сторона відповідача надала свій відзив.

Цією ж ухвалою суду було встановлено пятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

У судовому засіданні, яке проходило 24.07.2018 року, було повідомлено, що в матеріалах справи є відповідь на відзив, який був направлений до суду позивачем у травні 2018 року. Сторона відповідача не отримала відповідь на відзив, а в матеріалах справи відсутні докази, які б доводили виконання позивачем обовязку, передбаченого ст. 178-179 ЦПК України.

Тому, сторона відповідача наголошує на тому, що суд не має права брати до уваги докази подані позивачем разом із відповіддю на відзив, оскільки, копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували надсилання відповіді на відзив і додаткових доказів відповідачу.

Також, в матеріалах справи відсутній договір банківського розрахунку між клієнтом і банком, отже, виписки з розрахунку без наявності договору про відкриття та обслуговування рахунків не можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

До позову не додано жодних доказів, які б свідчили про виконання Банком положень п. 1.1.3.2.4 та п. 1.1.3.1.9 Договору, а саме: інформування відповідача за 7 днів до введення змін до Договору. Отже, зміни, внесені Банком до Договору, проведені із порушенням встановленого порядку. Таким чином, збільшення відсоткової ставки до 22,8 %, а починаючи з 04.01.2013 року до 30 %, з 01.09.2014 року 34,8 %, а з 20.04.2015 р. 43,2 % - є неправомірними.

В матеріалах справи відсутні докази щодо строків, в які відповідач повинен був погашати кредит і із закінченням яких повязувалась би відповідальність відповідача. Натомість, в заяві-анкеті від 05.11.2007 року вказано про отримання тільки однієї банківської картки № 295295. Саме тому не може йти мови про збільшення відсоткової ставки, бо строк кредитної картки закінчився і саме тому відсотки не можуть стягуватись після спливу строку дії цієї картки.

У звязку із тим, що відповідь на відзив та докази долучені до нього не можуть прийматися судом до уваги, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач звернувся із позовом до суду в межах строків позовної давності. Тому, сторона відповідача заявляє про сплив строків позовної давності.

10.05.2018 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив з доданими доказами, які суд не бере до уваги в силу відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій відповідачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, вбачається, що Умови та Правила надання банківських послуг, Памятка клієнта, Тарифи, а також Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів і Пам`ятки клієнта, що в сукупності із Анкетою-заявою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг та про досягнення згоди між сторонами щодо всіх умов кредитування.

За вимог ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи Анкету-заяву позичальника. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву.

Однак, дані доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання банківських послуг фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви-анкети позичальника, дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, разом з цим позивачем не долучено до позовної заяви зазначених умов, які б містили підпис позичальника, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг.

З огляду на вище викладене судом вбачається, що між сторонами не було укладено у належній формі кредитного договору.

Номер картки по якій ОСОБА_1 було надано кредитний ліміт 05.11.2007 року у розмірі 7000 грн. вказаний № 295295. Доказів отримання ОСОБА_1 карток № 472142, № 195949, № 352656, № 255543, № 035652, № 169021 суду не надано.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

Доводи позивача про те, що, згідно з довідкою про видачу кредитних карт клієнта видані за договором б/н від 05.11.2007 року, карта № 169021 була надана клієнту зі строком дії до 02.2020 року. У звязку з цим, строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду, не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо строку дії картки за кредитним договором № б/н від 05.11.2007 року та доказу з підписом відповідача про видачу кредитної картки на новий строк суду також не надано.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо застосування строків позовної давності за клопотанням відповідача та її представника.

Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції Українитаст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Окрім вище викладеного, позивачем суду не надано доказів того, що відповідна банківська картка передбачена умовами Анкети-заяви, була видана відповідачеві, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії цієї картки, що є істотними умовами договору, також не надано доказів зарахування кредитних коштів на картку (встановлення кредитного ліміту у розмірі 21600.00 грн. т.п.).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» із зазначених позивачем підстав не можуть бути задоволені, внаслідок їх недоведеності, тому відмовляє у їх задоволенні.

У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підстав для відшкодування позивачу судового збору не має.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (перейменований на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягн

ення заборгованості, - в і д м о в и т и .

Протягом тридцяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана сторонами або їх представниками апеляційна скарга на рішення суду в Дніпровський апеляційний суд через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я : ОСОБА_4