Провадження № 2/243/3904/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Неминущій Г.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування про дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування про дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за зазначеною заявою, виходжу з наступного.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить, суд, надати дозвіл на тимчасовий в'їзд із нею, її неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Черкаське Словянського району Донецької області, до Російської Федерації.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі Правила №57). Пунктом 3 Правил № 57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до п. 1 п. 4 вказаних Правил, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням в ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.07.2010 року).

Отже, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном, з конкретно визначеною країною.

Позивач, у свою чергу, у позовній заяві, не зазначив конкретно визначеного періоду перебування за кордоном.

За таких обставин позовні вимоги підлягають уточненню, оскільки позивачем не зазначено початкова та кінцева дата виїзду/ в'їзду на територію Російської Федерації, а також не зазначено мети виїзду, яка має бути підтверджена відповідними доказами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

8) зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Позивачем не дотримано зазначених вимог при поданні позовної заяви до суду, а саме, не зазначено: місце проживання відповідача; повне найменування (для юридичних осіб) третьої особи, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування про дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон - залишити без руху.

Надати заявнику строк 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sl.dn.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Г.Л. Неминущій