Справа № 201/1650/13-ц
Провадження № 4-с/201/90/2018
У Х В А Л А

13 грудня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5) про визнання протиправними постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про стягнення основної винагороди та виправлення помилки і скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5.) про визнання протиправними постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про стягнення основної винагороди та виправлення помилки і скасування постанов (а.с.№2-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.09.2018р. скарга була залишена без руху та заявнику запропоновано усунути недоліки (а.с.№20).

30.10.2018р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 з усунутими відповідно до ухвали судді Ткаченко Н.В. від 28.09.2018р. недоліками (а.с.№25-30).

Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 05.11.2018р. було відкрито провадження у справі та відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення скарги (а.с.№47, 48).

В обґрунтування вимог скарги, представник заявника ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 03.10.2018р. - а.с.№44) посилалася на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Лисенко Ю.О. знаходиться виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 22 223грн.21коп. 12.09.2018р. приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на автомобілі боржника, трактор, та арешту на майно боржника. Крім того, 12.09.2018р. приватним виконавцем винесена постанова про стягнення винагороди, а 13.09.2018р. виправлена описка в постанові про арешт майна боржника. Представник заявника вважала, що з боку приватного виконавця наявні неправомірні дії, оскільки виконавчий лист було прийнято з пропуском строку його пред'явлення до виконання, відкрито виконавче провадження не за місцем проживання боржника, а також приватним виконавцем не враховано те, що із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулися спадкоємці стягувача, які не є стороною виконавчого провадження № 57194408. Просила визнати постанови від 12.09.2018р. у ВП №57194408 про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника, про стягнення основної винагороди та постанову від 13.09.2018р. про виправлення описки протиправними та скасувати їх.

Представник заявника 13.12.2018р. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги скарги підтримала в повному обсязі (а.с. № 82)..

Приватний виконавець ВО Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. надав відзив на скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, оскільки переривався, через виконання в Апостолівському районному ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Також посилався на те, що право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до приватного виконавця чи до державного виконавця належить виключно стягувачу. У відзиві також наголошував про те, що ухвали суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні та встановлення способу і порядку виконання рішення, є невід'ємною частиною рішення суду та обов'язковими для застосування приватним виконавцем (а.с.№57-78).

В наданій 13.12.2018р. суду заяві приватний виконавець просив проводити розгляд скарги за його відсутності та без фіксування процесу т ехнічними засобами (а.с.№79, 80).

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7, (діє на підставі ордерів від 05.09.2018р. - а.с.№54-56) в наданому суду відзиві просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на відсутність будь-яких доводів та обґрунтувань неправомірності дій приватного виконавця (а.с.№51-52).

В наданій 13.12.2018р. суду заяві представник заінтересованих осіб ОСОБА_7 просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, в задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі (а.с. № 81).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 450, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із копією матеріалів виконавчого провадження № 57194408, що була надана на вимогу суду, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження, що на примусовому виконанні приватного виконавця ВО Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. перебуває виконавчий лист № 201/1650/13-ц, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 14.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 суми коштів, стягнутих в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, за оплату проведення експертних послуг і витрат за послуги СТО (а.с.№66).

З відміток про виконання, що містяться на виконавчому листі, вбачається, що 17.08.2018р. на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження було закінчено і борг частково сплачений ОСОБА_8 в сумі 2 067грн. 02коп., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 3 743грн. 03коп. (а.с.№66 зворотна сторона).

Постановами від 12.09.2018р. приватним виконавцем Лисенко Ю.О. було відкрито виконавче провадження (а.с.№72), накладено арешт на трактор, номерний знак 10751АА, що належить ОСОБА_1 (а.с.№71), накладений арешт на автомобілі, що належать ОСОБА_1 (а.с.№73), накладений арешт на комплекс зернотоку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 (а.с.№74), накладений арешт на частку у статутному капіталі ТОВ СГП «Кам'янсько» у розмірі внеску до статутного фонду 9 440грн., що становить 40% від загального статутного капіталу (а.с.№76).

Постановою від 13.09.2018р. внесені виправлення до постанови про арешт майна боржника та правильно вважається відсоток у статутному капіталі сільгосппідприємства 80%, а не 40% (а.с.№75).

27.09.2018р. приватним виконавцем винесена постанова про розшук автомобілів, що належать ОСОБА_1 та постанова про арешт коштів, що містяться на рахунках у банку (а.с.№77,78).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, представник заявника посилалася на те, що виконавчий лист було прийнято з пропуском строку, не за місцем проживання боржника, а також від осіб, які не є стягувачами за виконавчим листом № 201/1650/13-ц та не у спосіб виконання, встановлений рішенням суду.

Дані твердження суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент видачі виконавчого листа судом, строк його пред'явлення до виконання становив один рік.

Як вбачається з відмітки на виконавчому листі, цей лист перебував на примусовому виконанні та постановою державного виконавця Рублевської Ю.В. від 17.08.2018р., винесеною на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконання було закінчено.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент повернення виконавчого листа 17.08.2018р.), строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання, а частиною 5 даної статті визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Крім того, у ч.5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (тобто протягом трьох років ч.1 ст.12).

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист був повернутий 17.08.2018р. та пред'явлений до виконання 11.09.2018р., то встановлений законом строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання не був пропущений стягувачами, а тому дії приватного виконавця в цій частині є правомірними, а скарга в цій частині є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.24, 25 Закону, то приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області має право вчиняти виконавчі дії (в тому числі приймати виконавчі документи до виконання) стосовно боржників, місце проживання, перебування яких або майно яких знаходиться в межах Дніпропетровської області.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо прийняття виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження вчинені без порушень положень ст.ст.24,25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_1 в цій частині також є необґрунтованою.

Що стосується посилань представника заявника у своїй скарзі на те, що приватним виконавцем порушені зобов'язання, які покладені на нього п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо здійснення заходів примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013р. у справі №201/1650/13-ц у спосіб та в порядку, які встановлені цим Законом, а не ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015р., якою визначено спадкоємців виключно у виконавчому провадженні №41100429 і не ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016р., якою встановлено спосіб та порядок виконання рішення суду виключно виконавчого провадження №41100429, то ці твердження також є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Судом, в системі документообігу суду «Д-3» були оглянуті наступні процесуальні документи:

- ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2015р. по справі №201/1650/13-ц (провадження 6/201/293/2015), якою змінено стягувача ОСОБА_8 у виконавчому провадженні №41100429 по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013р. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 заборгованості у розмірі 235 662грн. 40коп. на його правонаступників - ОСОБА_3, ОСОБА_4, що також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 (вказана ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2016р.)

- ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016р. по справі №201/1650/13-ц (провадження 6/201/440/2016р.), якою встановлений порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013р. по справі №201/1650/2013/13-ц в частині, яка була залишена без зміни рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2013р., а саме на користь кожного зі стягувачів - правонаступників ОСОБА_8 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, що також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, підлягає стягненню з ОСОБА_1 по 1/3 частині стягнутих з нього коштів в загальному розмірі 235 662грн. 40коп. (ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017р. ухвала залишена без змін).

Таким чином, вищевказані ухвали винесені в порядку виконання рішення суду по цивільній справі № 201/1650/13-ц, а тому є обов'язковими і під час проведення примусового виконання.

З огляду на те, що ані ЦПК України, ані Законом України «Про виконавче провадження» не визначено необхідності кожного разу при пред'явлені одного й того ж виконавчого листа вживати заходи, що стосуються безпосередньо виконання рішення суду (заміна сторони виконавчого провадження, встановлення способу виконання рішення, тощо), то дії приватного виконавця щодо обов'язковості ухвал суду, які були винесені під час перебування виконавчого листа на примусовому виконанні у державного виконавця також є правомірними, а скарга в цій частині є необґрунтованою.

Приймаючи до уваги, що даною ухвалою суд дійшов висновку про правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, то усі наступні дії приватного виконавця щодо винесення постанов про накладення арештів на майно боржника ОСОБА_1, виправлення помилки та стягнення основної винагороди також є правомірними.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе в задоволенні скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5) про визнання протиправними постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про стягнення основної винагороди та виправлення помилки і скасування постанов, відмовити.

Доказів понесення сторонами витрат, пов'язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому, ці витрати не відшкодовуються відповідно до положень ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 85, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 451, 452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5) про визнання протиправними постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, про стягнення основної винагороди та виправлення помилки і скасування постанов - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Ткаченко