ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3009/18 Справа № 213/2186/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект", третя особа публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» (далі - ДП «ДПІ «Кривбаспроект») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю на виробництві його батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позов мотивовано тим, що його батько ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 01 годині 35 хвилин у приміщенні маслозмащення рудозбагачувальної фабрики № 1 Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" під час виконання трудових обов'язків слюсаря чергового та з ремонту устаткування внаслідок неконтрольованого висипу рудної маси з гнучкого параболічного бункера був смертельно травмований. Відповідно до розділу 7 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 6 від 25 серпня 2008 року та розділу 4 акту форми Н-5 «Спеціального розслідування групового нещасного випадку» від 04 вересня 2008 року нещасний випадок, в результаті якого загинув батько позивача, стався внаслідок неякісного розроблення паспорту технічного стану корпуса збагачення рудозбагачувальної фабрики № 1 та рекомендації щодо рівня завантаження бункерів, виданих Державним інститутом з проектування підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект». Відповідно до розділу 10 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 6 від 25 серпня 2008 року та розділу 6 акту форми Н-5 «Спеціального розслідування групового нещасного випадку» від 04 вересня 2008 року особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, були визнані:

- ОСОБА_3 - головний інженер інституту «Кривбаспроект», який не забезпечив надання об'єктивних даних з оцінки стану конструкцій гнучкого параболічного бункеру на підставі проведених робіт з обстеження, що проводилося інститутом «Кривбаспроект» в 2000 році (порушення п. 1.4.2; 1.4.3 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»);

- ОСОБА_4 - головний інженер проекту інституту «Кривбаспроект», яка видала необґрунтоване узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» за станом на 09 січня 2007 року без належного обстеження конструкцій бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування (порушення п. 1.5.8; 1.5.9; 1.5.10 р. 15 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»).

Результатами розслідування обставин смертельного нещасного випадку вини загиблого ОСОБА_2 встановлено не було.

У результаті смерті батька позивач отримав моральні страждання, оскільки він втратив рідну людину. За життя батька позивач перебував з ним у тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав йому та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Після смерті батька позивач тривалий час перебуває у напруженому психічному стані. Його смерть завдала йому глибоких моральних переживань. Він у 16-річному віці залишився без батька та його підтримки, зазнав суттєвих незворотніх негативних змін. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 220000 грн без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та ухвалено стягнути з Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект", на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві 40 000 (сорок тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб; в задоволенні іншої частини вимог відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат

Рішення суду мотивовано тим, що неправомірними діями, серед інших, працівників відповідача з незабезпечення надання об'єктивних даних з оцінки стану устаткування та видача необґрунтованого узгодження параметрів допустимого завантаження устаткування призвели до смерті батька позивача і таким чином відбулась втрата життєвих зв'язків позивача з рідною людиною. Факт смерті позивача беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру.

В апеляційній скарзі ДП "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що вони не є належним відповідачем по справі, оскільки ОСОБА_2 не був працівником їх підприємства та не перебував у трудових відносинах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_2

ОСОБА_2 працював на підприємстві ВАТ «Південний ГЗК», що не оспорювалося сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер.

Відповідно до акту № 6 форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» від 25 серпня 2008 року - о 18 годині 45 хвилин 09 серпня 2008 року на підставі письмового наряду старшого майстра РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» слюсар черговий та з ремонту устаткування ОСОБА_2 приступив до обслуговування системи маслозмащення устаткування фабрики. Приблизно о 01 годині 30 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 року відбувся розрив металевої стінки гнучкого параболічного бункера в районі секції № 6 РЗФ-1 в осях 13-16 по ряду А, внаслідок чого рудною масою, що неконтрольовано вийшла з бункера, були засипані ОСОБА_6 і ОСОБА_2, які знаходилися на своїх робочих місцях. Прибулими на місце аварії бійцями Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону та робітниками комбінату були організовані роботи з визволення засипаних рудою працівників. Тіло ОСОБА_2 було звільнено з-під завалу о 09 годині 11 серпня 2008 року. Смерть потерпілих констатував лікар КВГРЗ. При дослідженні трупів судова-медична експертиза встановила, що смерть наступила від сполученої травми голови і грудної клітки з множинними переломами ребер і кісток черепа, ушкодження внутрішніх органів, яка ускладнилася ревматичним шоком.

При розслідуванні комісія встановила, що причиною руйнування гнучкого параболічного бункеру стало тривале абразивне стирання фартуха у зоні стику зі стінкою бункеру до критичної товщини та його руйнування під дією рудної маси. Відбувся відрив несучого фартуха бункера. Початок відриву фартуха відбувся у поперечному напрямку, що призвело до прогинання стінки бункера в зовнішню сторону від тиску маси подрібненої руди. У процесі руйнування на її межі виникла складна напруга, що прискорило руйнування цілісної конструкції фартух-стінка оболонки бункера. Розвиток зазначеного дефекту став можливим з причини того, що оцінка стану конструкцій гнучкого параболічного бункера була розроблена інститутом «Кривбаспроект» недостатньо об'єктивно. Ним не були виявлені відхилення від вимог проекту, які мала конструкція бункеру, а саме: відсутність захисного елементу фартуха, виконаного з металевої смуги по нижньому поясу несучої балки бункера; відсутність у бункері проектних балок-розпірок, призначених для створення поперечної жорсткості параболи.

Також при обстежені не був проведений у встановлених місцях промір товщини приєднаного фартуха. Також запропоновані державним інститутом «Кривбаспроект» рівні рекомендованих завантажень бункера по секціях не враховують роботу бункера у подовжньому напрямі в місцях, де явна різниця завантажень, не відображені заходи щодо акумуляції руди в бункерах. Під час періодичного огляду бункеру з метою визначення припустимих навантажень по секціях, робота працівниками державного інституту «Кривбаспроект» проводилася вкрай формально, а навантаження визначались без необхідних обстежень та перевірочних розрахунків. Гнучкий параболічний бункер, прийнятий до експлуатації у 1956 році на секції № 6 в осях 13-16, з 2000 року не піддавався капітальному ремонту. Адміністрацією підприємства не було вжито достатніх заходів для проведення своєчасних обстежень конструкцій бункеру спеціалізованими організаціями, у тому числі конструкцій 3-ї групи технічного стану. Також посадовими особами підприємства не було вжито достатніх заходів щодо безпечної експлуатації устаткування під час виконання виробничої програми тощо. Основною причиною нещасного випадку визнано: неякісне розроблення паспорту технічного стану корпуса збагачення рудозбагачувальної фабрики № 1 та рекомендації щодо рівня завантаження бункерів, виданих Державним інститутом з проектування підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект», неякісне обстеження гнучкого параболічного бункеру, що було проведено проектно-конструкторським відділом ВАТ «Південний ГЗК» (порушення п.п. 1.4.2; 1.4.3 р.1.4 «Правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд»); низький технічний стан гнучкого параболічного бункера, обумовлений невиконанням в повному обсязі, з причини недофінансування, затверджених річних графіків (планів) ремонтів. Зокрема, перенесенням терміну (02.06.08) виводу секції № 6 з експлуатації у зв'язку з проведенням капітального ремонту (в тому числі капітального ремонту гнучкого параболічного бункеру в осях 13-16).

Особами, які допустили порушення вимог про охорону праці, серед інших, визнано працівників відповідача:

- ОСОБА_3 - головний інженер інституту «Кривбаспроект», який не забезпечив надання об'єктивних даних з оцінки стану конструкцій гнучкого параболічного бункера на підставі проведених робіт з обстеження, що проводились інститутом «Кривбаспроект» в 2000 році (порушення п. 1.4.2; 1.4.3 р. 1.4 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»);

- ОСОБА_4 - головний інженер проекту інституту «Кривбаспроект», яка видала необґрунтоване узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» за станом на 09 січня 2007 року без належного обстеження конструкцій бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування (порушення п. 1.5.8; 1.5.9; 1.5.10 р. 15 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»).

Також особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, зазначено працівників ВАТ «Південний ГЗК».

Аналогічні обставини викладені в акті від 04 вересня 2008 року форми Н-5 «Спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 10 серпня 2008 року о 01 годині 35 хвилин». Крім того, п. 2 зазначеного акту встановлено, що з 1999 року ДІ «Кривбаспроект» проводилися роботи з обстеження будівлі РЗФ-1 з видачею в 2004 році паспорта технічного стану будівлі арх. № 32104 від 16 квітня 2004 року. У паспорті зазначено категорії технічного стану елементів конструкцій гнучкого параболічного бункеру. Ферми - регелі і балки розпорів мають 3 категорію, гнучка оболонка бункеру - 2 категорію. Бункер в осях 13-16 також мав відхилення від проекту та дефекти, що не були встановлені обстеженням та не зазначені в паспорті.

Головний інженер проектів ДП «ДПІ «Кривбаспроект» ОСОБА_4 звільнена 25 жовтня 2009 року в зв'язку із закінченням терміну контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (а. с. т. 1 52, 220). З аналогічних підстав 11 травня 2010 року був звільнений головний інженер інституту ОСОБА_3.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Південний ГЗК» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року задоволено частково: рішення змінено, зменшено розмір моральної шкоди, завданої смертю батька, стягнутої з ПАТ «Південний ГЗК» на користь ОСОБА_1 - з 80000 грн до 50000 грн; в іншій частині рішення залишено без змін.

У зв'язку зі смертю батька позивачу заподіяні тяжкі моральні страждання.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги районний суд обґрунтовано виходив з того, що неправомірними діями, серед інших, працівників відповідача з незабезпечення надання об'єктивних даних з оцінки стану устаткування та видача необґрунтованого узгодження параметрів допустимого завантаження устаткування призвели до смерті батька позивача і таким чином відбулась втрата життєвих зв'язків позивача з рідною людиною. Факт смерті позивача беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Загальні підстави відповідальності за заподіяну моральну шкоду встановлені ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Аналогічні роз'яснення надані й Пленумом Верховного Суду України у п. 8 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.

Згідно акту розслідування групового нещасного випадку, що стався 10 серпня 2008 року, форми Н-5 від 04.09.2008 року нещасний випадок за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

Пунктом 10 акту № 6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом з ОСОБА_2 від 25.08.2008 року, встановлено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, в тому числі працівників ДП «ДПІ «Кривбаспроект», а саме: ОСОБА_3 - головного інженера інституту «Кривбаспроект», який не забезпечив надання об'єктивних даних з оцінки стану конструкцій гнучкого параболічного бункера на підставі проведених робіт з обстеження, що проводились інститутом «Кривбаспроект» в 2000 році (порушення п. 1.4.2; 1.4.3 р. 1.4 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд») та ОСОБА_4 - головного інженера проекту інституту «Кривбаспроект», яка видала необґрунтоване узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» за станом на 09.01.2007 року без належного обстеження конструкцій бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування (порушення п. 1.5.8; 1.5.9; 1.5.10 р. 15 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про покладення відповідальності на ДП «ДПІ «Кривбаспроект», винними діями працівників якого спричинено моральну шкоду ОСОБА_7 внаслідок загибелі його батька ОСОБА_2 відповідає нормам матеріального права та узгоджується з роз'ясненнями Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про те, що вони не є належним відповідачем по справі, оскільки обов'язок створити належні та безпечні умови праці покладається на роботодавця - ПАТ «Південний ГЗК», з яким потерпілий перебував у трудових відносинах, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки правові підстави відшкодування такої шкоди є різними й в даному випадку підлягають застосуванню саме положення ст. 1172 ЦК України.

Крім того, виходячи зі змісту ст.ст. 11, 33, 36, 119 ЦПК України, саме позивач наділений правом визначити відповідача у справі, предмет та підстави позову.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, та відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Так, відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він втратив рідну людину - свого батька. Звістка про смерть батька призвела до виникнення у нього душевного потрясіння, переживання та страждань.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню беззмін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко