КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1471/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Літвінової Марини Володимирівни.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Волошиної В.М., суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М. від 11 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Літвінової Марини Володимирівни прийнято до провадження Київського апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Літвінової Марини Володимирівни.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Літвінової Марини Володимирівни відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції є передчасною, постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховані доводи скарги, які свідчать про те, що стягувач мав право на пред'явлення виконавчого документа починаючи з 30.06.2011 (набуття законної сили рішенням) до 30.06.2012. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Тому, в зв'язку із пропуском строку на подання виконавчого документа до виконання, є підставою для відмови у відкритті провадження. В іншому випадку буде мати місце порушення ст. 6 Конвенції про права людини та принципу змагальності.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця щодо відкриття 28 лютого 2018 року виконавчого провадження ВП № 55894633 були правомірними та вчинені з додержанням вимог закону.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та допустив порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2011 року, позовну заяву ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитними договорами задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 1 210 653 грн. 30 коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. 00 коп. (а.с. 186-192 том 1, а.с. 71-72 том 2).

Вказане рішення набрало законної сили та відповідно до вимог статті 126 Конституції України, 14 ЦПК України є обов?язковим до виконання.

З метою примусового виконання вказаного рішення 22 липня 2011 року Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист та стягувачем ПАТ «Кредитпромбанк» пред?явлено для примусового виконання до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (а.с. 75, 87 том 2).

26 жовтня 2011 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 55894633 (а.с. 87 том 2).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2015 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у справі № 2-5578/10 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с. 123 том 2).

Вибіркові матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що після заміни сторони виконавчого провадження стягувач ПАТ «Дельта Банк» неодноразово звертався до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року. За поданою заявою ПАТ «Дельта Банк» постановою Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця від 04 жовтня 2016 року та від 28 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження (а.с. 153, 187 том 2).

Рішення (постанова) державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця від 04 жовтня 2016 року щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року було предметом перевірки судом першої та апеляційної інстанції.

Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця (а.с. 162-163, 178-181 том 2). Встановлені судами обставини під час розгляду вказаної скарги свідчать про те, що виконавчий лист з примусове виконання судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року перебував на виконанні.

Звертаючись у березні 2018 року із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо відкриття 28 лютого 2018 року виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року, заявник ОСОБА_3, посилався на те, що стягувачем ПАТ «Дельта Банк» пропущеного строк на пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують частина 1 статті 450 ЦПК України.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, розглядаються судом за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Із поданих матеріалів вбачається, що сторонами виконавчого провадження є стягувач ПАТ «Дельта Банк» та боржник ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції розгляд справи здійснювався за участю боржника та Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Інша сторона виконавчого провадження - стягувач ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі як заінтересована особа судом не залучалась та про час та місце розгляду справи не повідомлялась. Тоді як судовим рішенням може бути вирішено питання про права чи інтереси стягувача ПАТ «Дельта Банк».

В силу визначених у ст. ст. 12, 13 ЦПК України принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин, зокрема роз'яснює цим особам їх права та обов'язки і попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і поданих доказів.

Отже, призначивши до розгляду справу за скаргою на дії та рішення державного виконавця, суд першої інстанції не визначився із складом осіб, які беруть участь у справі, та всупереч вимогам частини 1 статті 450 ЦПК України не повідомив стягувача ПАТ «Дельта Банк» про час та місце розгляду справи.

Крім того, дослідження матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2010 року за період виконання, що не були предметом перевірки судом першої та апеляційної інстанції, має суттєве значення для вирішення скарги ОСОБА_3, оскільки подані заявником матеріали скарги містять лише копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 лютого 2018 року.

Про витребування матеріалів виконавчого провадження просив заявник і у поданій скарзі. Дане клопотання судом першої інстанції не вирішено (а.с. 185-186 том 2).

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: