ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6411/18
провадження № 2/753/4766/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, зокрема викладених у ст.175 ЦПК України, в тому числі щодо відсутності відповідного обгрунтування, а тому згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позов, з наданням строку для виправлення вказаних недоліків - 10 днів.

На виконання вищевказаних вимог до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява «Про усунення недоліків» вказаного позову з додатковим обгрунтуванням, викладеним на трьох сторінках, проте, яка була подана лише в одному примірнику, тобто до вказаної заяви щодо усунення недоліків не було долучено її копій для відповідача - всупереч вимогам ч.1 ст.177 ЦПК України.

Так, з положень ч.1 ст.177 ЦПК України вбачається, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідних учасників.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, враховуючи також, що заявник намагався усунути вказані недоліки, вважаю, що заяву належить знову залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Так, відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з наданням строку для виправлення недоліків - 10 днів, з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений строк зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: