Провадження № 2-з/752/190/18
У Х В А Л А

12.10.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Якушко Т.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить зменшити розмір аліментів, присуджених до стягненя з нього судом на користь ОСОБА_2, на утриманя сина ОСОБА_3 згідно рішення Дарницького районного суду м.Києва 30 травня 2016 р.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов»язання Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві зупинити нарахування та стягнення аліментів на підтаві виконавчого документа, виданого Дарницьким районним судом м.Києва в рамках виконавчого провадження №53580166 до ухвалення Голосіївським районним судом м.Києва рішення у цивільній справі №752/19265/17 за позовом ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру аліментів.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 потребує постійного догляду за собою, не може працювати, інших джерел доходів не має. Позивач фактично не має можливості виконувати рішення суду щодо сплати аліментів на користь сина ОСОБА_3, має на утриманні доньку ОСОБА_5 від попереднього шлюбу, в зв'язку з чим вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії є необхідним, оскільки незважаючи на стан його здоров»я, однак аліменти нараховуються щомісяця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо зменшення присуджених до стягнення на утримання неповнолітньої дитини аліментів.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В силу положень ч.1 ст.14 ЦК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Забезпечення позову у визначений преставником позивача спосіб призведе до неможливості виконання судового рішення про стягнення аліментів, що призведе до порушення прав неповнолітньої дитини, і не передбачено та суперечить положенням статті 150 ЦПК України.

Крім того, суд вважає, що представником позивача не доведена та необгрунтована належним чином необхідність вжиття заходів забезпечення позову та не наведені обставини, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду у даній справі у разі не вжиття судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: