Дата документу 22.12.2018
Справа № 334/9327/18
Провадження № 2-н/334/654/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 грудня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Основаніє» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2018 року МКП «Основаніє» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН 179141800), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2016 року по 31.08.2016 у розмірі 496,36 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 137,14 грн. та 3% річних у розмірі 32,64 грн., обґрунтовуючи заяву тим, що боржниця до укладення договору купівлі продажу, посвідченого 27.01.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, була власницею квартири АДРЕСА_1, в яку надавалися послуги МКП «Основаніє», заборгованість по яким просить стягнути заявник.

Серед наданих до заяви документів наявна копія вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, згідно якого ОСОБА_1 була власницею ? частини вказаної квартири, а власником іншої ? частини був ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1.

Положеннями ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обовязках, звязаним з найманням житла.

У відповідності зі ст.ст. 67-68 ЖК України, наймач зобовязаний робити оплату за комунальні послуги своєчасно, згідно із затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно письмових матеріалів, ОСОБА_3 на час укладання договору купівлі-продажу був співвласником квартири АДРЕСА_1, а тому він також несе обовязок з утримання вказаного житлового приміщення.

Крім того, заявником надано Довідку про наявність за ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 496,36 грн., за адресою АДРЕСА_2.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями п.4,5 ч.2, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника та обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя дійшов висновку, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, з огляду на вищевказане.

Таким чином, заява Міського комунального підприємства «Основаніє» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Міського комунального підприємства «Основаніє» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.