233 № 233/846/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, -

представника відповідачів ОСОБА_5,

представника третьої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4М, третя особа - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію права оренди, вказуючи, що 19 березня 2010 року між ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Костянтнівському районому відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» 18 травня 2010 року за № 54, відповідно до якого позивачу в оренду було передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :12:000:0011 загальною площею 4,83 га ріллі, що розташована на території Новополтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Договір оренди землі від 19 березня 2010 року укладено строком на 7 років, тобто до 19 березня 2017 року. 16 лютого 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_6 повідомлення за № 133 від 16 лютого 2017 року про намір скористатися своїм переважним правом на продовження строку дії договору оренди землі з додатком проектом додаткової угоди до договору оренди землі від 19 березня 2010 року. 17 квітня 2017 року позивачем було повторно направлено аналогічне повідомлення на адресу відповідача ОСОБА_6, який є власником земельної ділянки кадастровий номер № :12:000:0011, площею 4,83 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03 серпня 2004 року серії ДН № 077803. Як стало відомо позивачу з отриманої з Державного земельного кадастру інформації, 11 жовтня 2017 року право оренди на вищевказану земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_4 Отже, Костянтинівською державною районною адміністрацією Донецької області було зареєстровано ще один договір оренди відносно земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0011, зважаючи на що позивач вважає, що його права як орендаря є порушеними, оскільки ним неухильно дотримано та належним чином виконано усі визначені законодавством дії для поновлення договору оренди, жодних заперечень та/або повідомлень про відмову у поновленні договору оренди землі з боку орендодавця не надходило.

ОСОБА_7 «АПК-Інвест» просить :

- визнати поновленим строком на 7 років договір оренди земельної ділянки, кадастровий № :12:000:0011, площею 4, 83 га, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» 19 березня 2010 року та відповідно визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки кадастровий № :12:000:0011, площею 4, 83 га, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «АПК-Інвест»;

- визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, кадастровий № :12:000:0011, площею 4, 83 га, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, право оренди за яким зареєстровано 11 жовтня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 22787248;

- скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, щодо земельної ділянки кадастровий № :12:000:0011, площею 4, 83 га, що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, № 22787248 від 11 жовтня 2017 р.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представники позивача зазначали, що належна відповідачу ОСОБА_6 земельна ділянка не вибувала із користування ОСОБА_7 «АПК-Інвест», оскільки відповідний акт про її повернення не складався; акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки за оспорюваним договором оренди землі від 02 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 взагалі не складався. ОСОБА_7 «АПК-Інвест» належним чином виконуються умови договору оренди, в тому числі, і щодо сплати на користь ОСОБА_6 орендної плати.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення та пояснив, що 02 жовтня 2017 року він, дотримуючись вимог чинного законодавства в сфері земельних відносин, уклав із ОСОБА_6 договір оренди земельної ділянки площею 4,83га. На момент укладення договору пересвідчився шляхом отримання інформації з Управління Держгеокадастру про відсутність реєстрації будь-яких інших договорів оренди, предметом яких є вказана земельна ділянки. Зі слів ОСОБА_6 йому відомо про неналежне виконання ОСОБА_7 «АПК-Інвест» договірних зобовязань зі сплати орендної плати за договором, строк дії якого сплив.

Відповідач ОСОБА_6 на виклики в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що договір, укладений 19 березня 2010 року не був зареєстрований відмовідно до вимог законодавства, яке діяло на час його укладення. Строк дії цього договору сплив, отже позовні вимоги про визнання його поновленим не ґрунтуються на законі. Позивачем, як орендарем, тривалий час не виконувались обовязки зі сплати орендної плати, не дотримано вимог про повідомлення ОСОБА_6 про наміри реалізувати переважне право на укладення договору на новий строк, оскільки будь-яких повідомлень з цього приводу останній не отримував; крім того, категорично заперечує проти продовження дії договору оренди землі з ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та намагався направити листи про це стару адресу позивача по справі, особисто їздив до м.Донецька. Після спливу строку дії договору оренди землі від 19 березня 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 цілком правомірно з дотриманням законодавства уклали договір оренди від 02 жовтня 2017 року.

Допитаний в якості свідка в порядку ст.234 ЦПК України ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що після укладення договору саме він, а не ОСОБА_7 «АПК-Інвест» здійснює обробіток належної ОСОБА_6 земельної ділянки площею 4,83га. Зі слів ОСОБА_6 йому відомо про те, що останній вживав заходів з повідомлення ОСОБА_7«АПК-Інвест» про відсутність намірів продовжувати договірні відносини, зокрема, направляв повідомлення та їздив за місцем розташування офісу позивача до м.Донецька, але ці заходи виявились безрезультатними.

Представник третьої особи Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.170).

Суд, з*ясувавши позицію представників сторін, допитавши відповідача ОСОБА_4 в якості свідка в порядку ст.234 ЦПК України, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі державного акту про право власності, виданого 03 серпня 2004 року є власником земельної ділянки загальною площею 6,16га кадастровий номер :12:000:0011, :13:000:0044 (а.с.14-15).

19 березня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,83 га кадастровий номер :12:000:0011, строком на 7 років (а.с. 9-12).

Пунктом 41 цього договору передбачено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 11).

18 травня 2010 року сторони склали акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0011 (а.с.13,98).

Відповідно до п.п. 9, 11 договору оренди землі від 19 березня 2010 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі готівки з каси орендаря чи шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок зазначений орендодавцем у розмірі 2321,36 грн., два рази на рік червень, грудень поточного року (а.с. 9, 10).

Згідно позначки у договорі оренди землі від 19 березня 2010 року (а.с. 12), його зареєстровано у Костянтинівському районому відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 18 травня 2010 року за № 54.

Отже, реєстрація договору оренди землі від 19 березня 2010 року була здійснена відповідно до діючого на той час законодавства, зокрема, постанови КМУ від 09 вересня 2009 року № 1021, зважаючи на що суд не бере до уваги відповідь Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м.Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 524/113-18 від 23 червня 2018 року, із змісту якої вбачається, що в зазначеному управлінні відсутня інформація щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0011 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «АПК-Інвест» (а.с.155).

ОСОБА_7 «АПК-Інвест» на підтвердження сплати на користь ОСОБА_6 орендної плати відповідно до договору від 19 березня 2010 року надало копії видаткового ордеру від 10 червня 2010 року, платіжного доручення № 33741 від 19 серпня 2016 року, № 44773 від 25 жовтня 2016 року, № 1691 від 17 січня 2017 року, № 6645 від 25 квітня 2017 року, № 63637 від 25 листопада 2013 року, № 81068 від 18 липня 2014 року, № 4599 від 23 липня 2015 року, № 6837 від 17 грудня 2015 року (а.с.89-97), зважаючи на що безпідставними є доводи представника відповідачів ОСОБА_5 про те, що орендар взагалі не сплачував протягом тривалого часу орендної плати на користь орендодавця.

При цьому суд звертає увагу на те, шо після 19 березня 2017 року (спливу строку дії договору) орендарем ОСОБА_7 «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_6 в рахунок орендної плати за договором від 19 березня 2010 року сплачено 25 квітня 2017 року єдиний платіж в сумі 1139 гривень 08 копійок, що не узгоджується з п.11 вказаного договору, яким передбачено сплату орендної плати два рази на рік - в червні та грудні поточного року, або одним платежом за рік до настання зазначених строків (а.с.93).

Зазначена обставина спростовує пояснення представника ОСОБА_7 «АПК-Інвест» про те, що орендар, продовжує належним чином, відповідно до вимог укладеного договору сплачувати на користь ОСОБА_6 орендну плату.

02 жовтня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,8300 га кадастровий номер :12:000:0011, строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобовязався сплачувати на користь орендодавця орендну плату один раз на рік у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.79-80, 108-109).

11 жовтня 2017 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0011 площею 4,83 га, належної ОСОБА_6 (а.с.16,78).

Позивачем по справі надано копію листа № 133 від 16 лютого 2017 року, із змісту якого вбачається повідомлення ОСОБА_7 «АПК-Інвест» ОСОБА_6 про намір орендаря скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року (а.с.17-18)

На підтвердження направлення 16 лютого 2017 року на адресу ОСОБА_6 вказаного листа та проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 19 березня 2010 року позивачем надано опис вкладення у цінний лист та квитанцію про сплату вартості послуг поштового звязку на поштове відправлення № 309 (а.с.19-20).

Як вбачається з роздруківки із сайту ПАТ Укрпошта, поштове відправлення № 309, відправлене 16 лютого 2017 року, було повернуто відправнику у звязку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.22).

Крім того, з поштового конверту та відміток на ньому також вбачається, що поштове відправлення № 309 від 16 лютого 2017 року, адресоване ОСОБА_6, було повернуто на адресу відправника ОСОБА_7 «АПК-Інвест» у звязку з нерозшуком адресата (а.с.63).

На підтвердження направлення 06 липня 2017 року на адресу ОСОБА_6 листа № 322-7 від 17 квітня 2017 року (а.с.21) та проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 19 березня 2010 року позивачем надано опис вкладення у цінний лист та квитанцію про сплату вартості послуг поштового звязку на поштове відправлення № 730 (а.с.23-24).

Поштове відправлення № 730 від 06 липня 2017 року, адресоване ОСОБА_6, було повернуто на адресу відправника ОСОБА_7 «АПК-Інвест» у звязку з не проживанням адресата за зазначеною адресою (а.с.60-62).

Як вбачається з листа ПАТ Укрпошта від 24 квітня 2018 року № 39-П-02-15667/1077, інформацію про поштові відправлення № 384 від 16 лютого 2017 року, № 309 від 16 лютого 2017 року, відправлені на імя ОСОБА_6 надати неможливо, оскільки інформація відображається на сайті протягом шести місяців (а.с.59), що підтверджується також роздруківкою із сайта ПАТ Укрпошта (а.с.77).

Відповідно до листа начальника ЦПЗ № 2 ПАТ Укрпошта від 30 травня 2018 року № 07/11-82 за період часу з 15 лютого 2017 року по 18 травня 2017 року на імя ОСОБА_6 надійшов лист з оголошеною цінністю за № 384 з м.Дніпро, інформація про відправника відсутня. У звязку з неодержанням листа адресатом, 21 березня 2017 року лист було повернуто відправнику. Іншої кореспонденції на імя ОСОБА_6 за вказаний період не надходило (а.с.130-131).

Суд звертає увагу на те, що позивачем взагалі не надано доказів (зокрема опису вкладення) на підтвердження того, кореспонденція якого змісту направлялась на адресу ОСОБА_6 листом з оголошеною цінністю № 384. Не змогла пояснити цю обставину в представник позивача ОСОБА_3О.в судовому засіданні.

Вже під час розгляду справи судом, листом від 20 серпня 2018 року, ОСОБА_5 як представник, повідомив ОСОБА_7 «АПК-Інвест» про відсутність у ОСОБА_6 наміру поновлювати договір оренди, укладений 19 березня 2010 року (а.с.186, 183-184). Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, ОСОБА_6 з 2014 року переважно мешкає в АРК Крим, тому був позбавлений можливості повідомити позивача про відсутність намірів продовжувати договорні відносини шляхом засобів поштового звязку.

Суд не бере до уваги надані представником відповідачів адвокатом ОСОБА_5 листи від 03 серпня 2017 року (а.с.76) та від 16 березня 2017 року (а.с.159,189) про відсутність у ОСОБА_6 намірів продовжувати строк дії договору оренди землі, адресовані ОСОБА_7 «АПК-Інвест», оскільки належних, допустимих достовірних та достатніх доказів своєчасного направлення на адресу останнього вказаних листів суду не надано, а надана копія поштового конверту без відбитку поштового штепелю (а.с.188) не є таким доказом в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Зважаючи на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд не бере до уваги лист ОСОБА_4 від 14 травня 2018 року на адресу ОСОБА_7 «АПК-Інвест» про відмову в поновленні договору оренди землі від 19 березня 2010 року на новий строк (а.с.140), оскільки як встановлено судом, останній діяв як представник ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої 05 жовтня 2017 року нотаріусом Симферопольського міського нотаріального округуРеспубліки Крим (а.с.141).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч.2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення орендодавцем договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору, що узкоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16.

Частиною 2 ст. ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обовязок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 року в справі за № 6-2988цс15, від 17 грудня 2014 року № 6-143цс14 під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним даного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, оскільки за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

На підставі досліджених доказів та пояснень представників сторін в судовому засіданні суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 «АПК-Інвест» не дотримано порядку повідомлення ОСОБА_6 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки жодного з повідомлень останній не отримав.

Крім того, відповідно до ч.8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами в місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проте, як встановлено з досліджених судом доказів та пояснень представників сторін в судовому засіданні, до теперішнього часу позивач не уклав із ОСОБА_6 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 19 березня 2010 року; належних та допустимих доказів відмови чи зволікання ОСОБА_6 в укладенні додаткової угоди суду не надано. В даному випадку наявна відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на продовження договірних відносин із позивачем, а не зволікання в укладенні додаткової угоди.

Враховуючи викладені обставини, надана представником ОСОБА_7 «АПК-Інвест» копія платіжного доручення № 6645 від 25 квітня 2017 року про перерахування на користь ОСОБА_6 в рахунок орендної плати грошових коштів в розмірі 1139 гривень 08 копійок, не свідчить беззаперечно про наявність у позивача правових підстав для користування земельною ділянкою, належною відповідачу.

Та обставина, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не складався акт приймання- передачі земельної ділянки не спростовує висновків, яких дійшов суд.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене, та враховуючи, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення переважного права ОСОБА_7 «АПК-Інвест» на укладення договору оренди землі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 «АПК-Інвест» про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та ОСОБА_6 19 березня 2010 рокута визнання укладеною додаткової угоди; визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 02 жовтня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4; скасування запису про державну реєстрацію права оренди у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України витрати, повязані зі сплатою судового збору (а.с.1-3) слід віднести на позивача.

На підставі ст.124 ЗК України, ст.ст.203,215,627,792 ЦК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі», керуючись 4,19,141, 259,263, 264, 265 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с.Рівне, вул.Шопена, 1-а, ідентифікаційний код 34626750) до ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: Донецькаобласть, Костянтинівський район, с.Нова Полтавка, вул.Черемушки, 15; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, пр.Ломоносова, 156, ідентифікаційний код 05420103), про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 05 вересня 2018 року.

Суддя :