02.08.2018 Справа № 363/3013/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини після смерті 29 квітня 2007 року його батька ОСОБА_2, а тому просив визначити для цього додатковий строк.

В судовому засіданні позивач та його представник просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, направив до суду відзив, де просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, який помер 29 квітня 2007 року, є батьком позивача.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на: житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська обл. Вишгородський район с. Козаровичі вул. Білаша 13; земельну ділянку площею 0,1110 га., що знаходиться за адресою Київська обл. Вишгородський район с. Козаровичі вул. Біляша 13; земельну ділянку площею 0,2711 га., що знаходиться за адресою Київська обл. Вишгородський район с. Козаровичі ур. «Юнга»; земельну ділянку площею 0,3027 га., що знаходиться за адресою Київська обл. Вишгородський район с. Козаровичі ур. «Юнга».

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 вважаються:

син ОСОБА_3, який помер 23.10.2009 року, про що виконавчим комітет Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області в книзі реєстрації смертей 26.10.2009 року складено актовий запис № 39 та видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 166750;

дружина ОСОБА_4, яка померла 25.04.2016 року, про що виконавчим комітет Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області в книзі реєстрації смертей 26.04.2016 року складено актовий запис № 8 та видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 363551;

син ОСОБА_2, який помер 10.02.2017 року, про що відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві 10.02.2017 року складено актовий запис № 2600 та видано свідоцтво про смерть серії 1-БК № 397934;

син ОСОБА_1 паспорт серія СО № 952889, виданий Деснянським РГУ МВС України в м. Києв від 04.06.2002 року, який є позивачем по справі.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має, що підтверджується листами приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу № 344/01-16 від 10 квітня 2015 року та № 1069/01-16 від 06 листопада 2017 року про те, що спадкові справи після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не заводилась та матеріалами спадкових справ № 391 після померлого 23 жовтня 2009 року ОСОБА_3 та № 10/2017 року після померлого 10 лютого 2017 року ОСОБА_2

Позивач відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та звернувся з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом 30.05.2017 року, але з огляду на пропущений шестимісячний строк та відсутність доказів прийняття ним спадщини постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 від 30.05.2017 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується листом Козаровецької сільської ради № 02-30/335 від 30.09.2017 року.

Позивач своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини у звязку з погіршенням стану свого здоровя, тривалий час перебував у тяжкому психологічному та моральному стані, який постійно погіршувався у звязку з поступовою втратою своїх рідних - матері, батька, братів, яких він поховав. Все це супроводжувалось тяжкою хворобою позивача та постійною необхідністю лікуватись, а тому останній не мав можливості займатися оформленням спадщини з поважних причин.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили вищевказані обставини і зазначили, що позивач постійно проживав разом із батьком ОСОБА_2 до дня його смерті, за адресою Київська обл. Вишгородський район с. Козаровичі вул. Білаша, 13, обслуговував будинок, вів домашнє господарство.

Вказані обставини підтверджуються даними виписки № 722 , 2729 з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1, копії виписного епікризу із історії хвороби № 64 ОСОБА_1, копії виписного епікризу із історії хвороби № 4587 ОСОБА_1 за період з 18.05.2009 р. по 05.06.2009 р, копії виписного епікризу із історії хвороби № 9522 ОСОБА_1 за період з 11.10.2011 р. по 28.10.2011 р., копії виписного епікризу із історії хвороби № 10576 ОСОБА_1 за період з 01.11.2013 р. по 18.11.2013 р., копії виписки з історії хвороби № 16/4431 в поліклініку за місцем проживання від 02.04.2016 року.

Таким чином, причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори суд вважає поважними, що вбачається із вказаних вище доказів.

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1258 УК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1272 ЦК України в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, за позовом спадкоємця суд вправі визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини є додатковий строк у три місяці.

Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строку у три місяці, з часу набрання цим рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті 29 квітня 2007 року його батька ОСОБА_2.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя