ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Київ

справа № 761/44356/17

провадження №22-ц/824/1675/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Комерційний банк «Київ»,

відповідач - Товарна Біржа «ІННЕКС»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Мальцева Д.О.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний банк «Київ», Товарної Біржі «ІННЕКС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним результатів електронних торгів, визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «АКБ «Київ», ТБ «ІННЕКС», ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним результатів електронних торгів, визнання договору недійсним.

В обгрунтування своїх вимог зазначав, що 11 грудня 2006 року між ним та ПАТ «АКБ «Київ» було укладено кредитний договір № 145.

Оскільки відповідно до постанови НБУ від 24 червня 2015 року в ПАТ «АКБ Київ» було розпочато процедуру ліквідації, 13 жовтня 2017 року через систему prozorro.sale (електронний майданчик товарної біржі «ІННЕКС») було проведено електронні торги шляхом аукціону, на який було виставлено право вимоги за кредитним договором №145 від 11 грудня 2006 року, укладеним між ПАТ «АКБ «Київ» з фізичною особою.

За результатами вказаних електронних торгів, переможцем аукціону було визнано ТОВ «Дніпрофінансгруп», з яким 1 листопада 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «КИЇВ» Кічук О.І., діючи від імені ПАТ «АКБ «Київ», уклало Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №145 від 11 грудня 2006 року, укладеним між ПАТ «АКБ «Київ» та ОСОБА_2.

Позивач вважає, що як результати проведеного аукціону, так і договір про відступлення прав вимоги від 1 листопада 2017 року підлягають визнанню недійсними, оскільки проведення електронних торгів відбулося з істотним порушенням Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Так, зокрема, на думку позивача, в аукціоні, що відбувся 13 жовтня 2017 року, фактично приймав участь лише один потенційний покупець - ТОВ «Дніпрофінансруп», адже інша особа- ОСОБА_7, який начебто мав на меті намір придбати актив банку, насправді діяв не в своїх власних інтересах, а в інтересах ТОВ «Дніпрофінансгруп», що як наслідок, виключає в нього наявність правового статусу потенційного покупця згідно з п.7 Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються .

Крім того, позивач посилався на тре, що у документації з проведення аукціону відсутня конкретна деталізація того, у чому саме право за кредитним договором полягає та який розмір права вимоги відчужується.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що спірний аукціон та правочин спричинили порушення законного інтересу у виконанні боргового зобов'язання належному кредитору, тобто тому кредитору, право вимоги якого належить йому на законних підставах, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «АКБ «Київ», ТБ «ІННЕКС», ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним результатів електронних торгів, визнання договору недійсним.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційні скарзі посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначав про те, що судом не надано жодної оцінки тому, що аукціон був фіктивним та допущено порушення п.7 чинного на час аукціону Положення щодо організації продажу активів (майна) банків вважає помилковими висновки суду про відсутність порушеного права/ інтересу позивача, порушення ст..527 ЦК України, ігнорування позиції Верховного Суду.

До суду надійшов відзив представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Вважає, що звернення позивача з позовом не направлене на реальний захист порушених прав та інтересів, а є лише спробою перешкодити стягненню новим кредитором заборгованості.

Вважає, що публічні електроні торги проведені з чітким дотриманням Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому жодних підстав для їх скасування немає.

Також, до суду надійшов відзив від представника ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», який вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою та безпідставною, тому просив залишити її без задоволення.

Зазначає, що позивач протягом тривалого часу ухилявся від виконання своїх зобов'язань перед попереднім кредитором ПАТ АКБ «Київ», останній платіж по кредитному договору був здійснений в лютому 2009 року.

Вважає, що позивач скористався положенням товариства, що знаходилось у стані ліквідації, задля уникнення сплати заборгованості по кредитному договору.

В судове засідання представники ПАТ «АКБ «Київ», Товарної Біржі «ІННЕКС» не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.65,66), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу в їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «дніпрофінансгруп» - Остапенко П.В., представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Гудова О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до постанови НБУ від 24 червня 2015 року № 411 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Київ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 червня 2015 року № 122 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Київ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «АКБ «Київ» КічукаО.І. строком на один рік з 25 червня 2015 року до 24 червня 2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 29 травня 2017 року за № 219 було продовжено строки процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Київ» та повноваження уповноваженої особи на ліквідацію Кічука ОІ. на один рік по 24 червня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 серпня 2017 року № 3864»Про затвердження умов продажу активів ПАТ «АКБ «Київ» затверджено умови продажу активів ПАТ «АКБ «Київ», зокрема права вимоги за Кредитним договором № 145 від 11 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «Київ», шляхом проведення відкритих електронних торгів (аукціону) з початковою ціною реалізації 1016691 грн.34 коп.

6 вересня 2017 року Фондом було опубліковано в мережі інтернет повідомлення про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі ПАТ «АКБ «Київ», зокрема: № лоту: Q82037b17689 - право вимоги за кредитним договором № 145 від 11 грудня 2006 року, укладеним з фізичною особою. Майнові права на житлову нерухомість (1-кімнатна квартира, м.Київ, Кудрявський узвіз); Початкова ціна/ початкова ціна реалізації лоту, грн.. (без ПДВ): на перших відкритих торгах (аукціоні) 15 вересня 2017 року - 1016691 грн.34 коп., на других відкритих торгах (аукціоні) 29 вересня 2017 року - 915022 грн.21 коп., на третіх відкритих торгах (аукціоні) 13 жовтня 2017 року - 813353 грн.07 коп., на четвертих відкритих торгах (аукціоні) - 30 жовтня 2017 року - 711683 грн.94 коп.

Учасниками торгів було зареєстровано дві особи: ОСОБА_7 та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

13 жовтня 2017 року ТБ «ІННЕКС» було проведено відкриті електронні торги (аукціон) з продажу лоту Q82037b17689 - права вимоги за Кредитним договором № 145 від 11 грудня 2006 року та договором забезпечення.

Протоколом електронних торгів від 13 жовтня 2017 року оформлено результати проведення відкритих торгів, за яким переможцем аукціону визначено учасника № 2 ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

При цьому, судом установлено, що на підставі зазначеного протоколу 1 листопада 2017 року між ПАТ «АКБ «Київ» (продавець) та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого до покупця перейшло право вимоги за Кредитним договором № 145 від 11 грудня 2006 року та договорами забезпечення.

Згідно з п.1 розділу 2 Положення щодо організації продажу активів (майна) банку, що ліквідується, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 березня 2016 року № 388,потенційний покупець - фізична або юридична особа, яка має намір придбати актив (майно) банку та може набути такий актив (майно) у власність чи на підставі іншого речового права.

Відповідно до п.3 розділу 2 Положення для участі у відкритих торгах (аукціоні) потенційний покупець має внести організатору відкритих торгів (аукціону) гарантійний внесок, розмір якого встановлюється Фондом.

Пунктом 7 розділу 7 Положення передбачено, що відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися, у разі відсутності кроку відкритих торгів (аукціону) у розрізі лотів або якщо на участь у відкритих торгах (аукціоні) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника).

Сам факт реєстрації ОСОБА_7, як учасника в оскаржуваних торгах, внесення гарантійного внеску та подання цінової пропозиції свідчить про відповідність заявки ОСОБА_7 на участь у відкритих торгах, визначених Положенням, а також у повній мірі висловлює та підтверджує намір останнього прийняти участь у відповідних торгах і придбанні відповідного лоту.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено, а позивачем не доведено, що проведеними торгами були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, адже, оформлюючи відступлення права вимоги, ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких порушень при проведенні аукціону не допущено.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та ґрунтується на вимогах матеріального права.

Відповідно до ст..ст.16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред'явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою стороною; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується ( не визнається або оспорюється) суб'єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України ( зокрема: постанова Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-78цс13; постанова Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-806цс16).

Зокрема, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, при вирішенні спорів, в тому числі щодо оскарження проведення відкритих торгів (аукціонів) судам слід перевіряти, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення відкритих торгів (аукціонів), а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Встановивши, що ОСОБА_7 подав заявку про зацікавленість у придбанні активів банку, вніс гарантійний внесок, подав цінову пропозицію, тобто висловив намір приймати участь у проведенні електронних торгів, у проведенні торгів брали участь два потенційні покупці, один із яких був визнаний переможцем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність будь-яких порушень при проведенні аукціону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7, приймаючи участь у аукціонах, жодного разу не ставав переможцем, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки як ОСОБА_7, так і ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вчинили дії, що підтверджують намір кожного із учасників стосовно участі у відповідних торгах і придбанні відповідного лоту, а сам по собі факт оголошення переможцем ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не дає підстав уважати наявність між учасниками змови, та як наслідок фіктивність проведеного аукціону.

Наявність заборгованості у ОСОБА_2 за кредитним договором № 145 від 11 грудня 2006 року , право вимоги за яким продано ПАТ «АКБ «Київ» Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» з відкритих електронних торгів (аукціону), які проведені в порядку продажу активів банку, що ліквідується, не дає підстав уважати, що права позивача проведеними торгами порушені, не визнані або оспорені.

Заміна кредитора в зобов'язанні, що фактично відбулося внаслідок придбання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, укладеними між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Київ», здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх зобов'язань, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм ст.527 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки передбачене вказаною статтею право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, не мають правового значення у цій справі, виходячи із предмету та підстав позову.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом безпідставно не застосовані правові висновки Верховного Суду України щодо можливості оспорювати договір не стороною договору а іншою заінтересованою особою, яким є ОСОБА_2, є необґрунтованими та не впливають на суть ухваленого рішення, оскільки у своєму рішенні суд першої інстанції жодним чином не послався на те, що ОСОБА_2 не має права оскаржувати проведення відкритих торгів та договору, укладеного за наслідками проведених торгів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 4 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус