Провадження № 2/161/4352/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, на обґрунтування вказавши, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що такий розмір аліментів є на даний час недостатній для належного утримання їх спільного сина. Згідно вимог чинного законодавства, прожитковий мінімум на малолітню дитину у 2018 року становить з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн., а тому вважає, що відповідач зобовязаний та в змозі сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. На підставі викладеного, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

21.12.2018 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Як на підставу своїх заперечень посилається на те, що фінансової спроможності надавати аліменти у збільшеному розмірі він немає, оскільки сума його щомісячного заробітку становить 4100 грн. Позивачкою в свою чергу, не надано будь-яких доказів того, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Зазначив, що у своїй приватній власності він майна немає. Також вказав, що у разі отримання більших доходів, він, як наслідок, надасть допомогу на утримання сина у збільшеному розмірі добровільно.

В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у її позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково вказала, що відповідач працює на двох роботах (офіційно в барі «Базилік») та має доходи більші, аніж він зазначає. Додаткову допомогу на дитину ОСОБА_2 не надає. Зазначила, що дитина відвідує дитячий садочок, на що вона (позивачка) витрачає 600 грн. щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні додатково зазначив, що середньомісячний розмір його доходів складає близько 6000-6500 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити з підстав, які вказані у його відзиві на позовну заяву..

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2011 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 201440 (а.с. 7).

Судом також встановлено, що дитина проживає разом зі своєю матірю позивачкою ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.11.2017 року. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 8-9).

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців за собою не має.

Як вбачається з довідки № 3 від 04.12.2018 року, ОСОБА_2 працює барменом в кафе «Show Basilic» барменом з посадовим окладом 4100 грн. (а.с. 24).

Як слідує з пояснень відповідача, наданих в даному судовому засіданні, його заробітна плата складає близько 6500 грн. на місяць.

ОСОБА_4 здоровий, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів немає.

Суд вважає також доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дитину в повній мірі.

Будь-яких доказів, які б спростовували вищезазначені обставини, відповідачем надано суду не було.

Позивачкою суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має дохід у розмірі більшому, ніж вказано ним у судовому засіданні,а тому має реальну спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

З аналізу норм сімейного законодавства України слід зробити висновок та розяснити позивачці, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків в рівній мірі.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII, установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема: прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня становить 1626 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. на місяць є недостатньою, а тому заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментівпідлягають частковому задоволенню.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст.ст. 179-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Розмір аліментів збільшити - стягувати з ОСОБА_2, який народився 20.07.1990 року на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (тисяча п»ятьсот) грн. на місяць з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5