Номер провадження: 22-ц/785/8734/18
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення судового збору

17.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді судової палати у цивільних справах Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу та заяву про відстрочення судового збору Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, в якій просить стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 гривень (а.с. 1-3).

29 жовтня 2018 року рішенням Київського районного суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень, а в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 24-26).

27 листопада 2018 року не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області засобами поштового зв'язку подало апеляційну скаргу через суд першої інстанції. Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року є незаконним та винесене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі. З тексту апеляційної скарги вбачається клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору. Апелянт посилається на те що, Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області є державним органом та кошторисні призначення для стлати судового збору на 2018 рік розділенні на частини, асигнування на проплату судового збору відкриваються помісячно, апелянт не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити сплату судового збору (а.с. 55-64).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Разом з цим, у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, у зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у бюджеті апелянта коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, апелянт не надав належних доказів того, що у нього на момент подання апеляційної скарги дійсно відсутні кошти (бюджетні асигнування) для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для сплати судового збору.

Таким чином, заявником не надано доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, а посилання на відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Враховуючи наведені норми Закону, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, але суд вважає можливим відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відстрочення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року.

Відстрочити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області сплату судового збору, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк