Справа № 431/3500/15-ц
Провадження № 6/431/362/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання старшого державного виконавця Старобільського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника ОСОБА_2, -

встановив:

Ст. державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з поданням про примусове входження до житла та іншого володіння боржника ОСОБА_2, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Шульгинка, вул. Першотравнева, 21.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває виконавче провадження № 52058202 від 31.08.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/431/1976/15 від м10.03.2016 року, що видав Старобільський районний суд про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за договором кредитної лінії у розмірі 100000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 грн. Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником зареєстровано майно. Реєстраційний номер майна: 20220854, тип майна: будинок, адреса нерухомого майна: Луганська область, Старобільський район, с. Шульгинка, вул. Першотравнева, 21. 28.11.2018 року ст. державним виконавцем Григоренко С.В. було здійснено вихід за адресою боржника ОСОБА_2, для перевірки майнового стану та було встановлено боржник відмовився впускати державного виконавця до житла та іншого володіння. У звязку з наведеним державний виконавець вимушений був звернутися до суду.

Ст. державний виконавець Старобільського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Розглянувши вказане подання, оглянувши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває виконавче провадження № 52058202 від 31.08.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/431/1976/15 від 10.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за договором кредитної лінії у розмірі 100000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 грн.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником зареєстровано майно, а саме будинок, розташований за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Шульгинка, вул. Першотравнева, 21.

У відповідності до копії акту державного виконавця від 28.11.2018 року встановлено, що на момент виходу державного виконавця за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Шульгинка, вул. Першотравнева, 21, боржник ОСОБА_2 за вищевказаною адресою до будинку впустити відмовився.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується ст.. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Однак, подання не містять доказів вручення боржнику ОСОБА_2 ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні викликів до відділу ВДВС. Державним виконавцем не додано доказів того, що боржник саме ухиляється від виконання рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити старшому державному виконавцю Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 в задоволенні подання про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Воронкін