ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Невядомського Д.В.
при секретарі Гончарові О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Обласного коммунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача майнову шкоду у розмірі 3 496 602,02 грн
Вимоги обґрунтував тим, в період часу з 06 по 08 квітня 2014 року в адміністративній будівлі, яка перебуває на балансі ОК ВЕП «Держпром» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 64 сталася надзвичайна ситуація - захоплення будівлі, пошкодження майна, пожежа - яка згодом була кваліфікована за ч.1 ст. 294 Кримінального кодексу України. Вказані події призвели до величезних матеріальних збитків на загальну суму 3496602,02 грн.
08.04.2014 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 294 КК України в приміщенні Харківської обласної державної адміністрації було затримано більше 60 осіб, серед яких був іОСОБА_1.
Оскільки матеріальну шкоду було завдано ОК ВЕП «Держпром» в результаті спільних дій ОСОБА_1 та інших осіб, ОК ВЕП «Держпром» на підставі ст. 543 ЦК України вправі вимагати від ОСОБА_1 відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в повному обсязі, що і стало підставою для звернення до суду.
В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду надала клопотання про слухання справи за її відсутності за наявними матеріалами.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений своєчасно та належним чином про дату та час судового засідання, відзив на позовну заяву не надав.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області по справі №640/9130/15-к від 26.10.2017, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 задоволено частково. Вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2017 року стосовно ОСОБА_1 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку та кваліфікації дій ОСОБА_1висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 активних дій (участі) в масових заворушеннях , що супроводжувались насильством над особами , погромами , підпалами , знищенням майна , опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів , які використовувались як зброя .
Кваліфіковано дії ОСОБА_1 як активну участь у масових заворушеннях , що супроводжувались захопленням будівлі за ч.1 ст.294 КК України, та вважати його засудженим за цим кримінальним законом до покарання, призначеного судом першої інстанції у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. зараховано ОСОБА_1 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2017 року строк попереднього увязнення з 29 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду в частині вирішення цивільних позовів Харківської обласної державної адміністрації , Харківської обласної ради, Академії внутрішніх військ МВС України, Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром» до ОСОБА_1 скасовано і призначено новий розгляд цивільних позовів в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишено без змін , а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч.1, 2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 « Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) таабз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»судам роз'яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Проте, в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області по справі №640/9130/15-к від 26.10.2017 виключено з мотивувальної частини вироку та кваліфікації дій ОСОБА_1 висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 активних дій (участі) в масових заворушеннях , що супроводжувались насильством над особами , погромами , підпалами , знищенням майна , опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів , які використовувались як зброя .

Позивачем не доведено причинний зв'язок між спричиненою шкодою в повному обсязі та протиправною поведінкою заподіювача, інших належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача в обґрунтування своєї позиції суду також не надані.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено заявлені ним позовні вимоги, а тому не вбачає підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7, 10, 76, 141, 244-245,280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Обласного коммунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.

Суддя Д.В. Нев'ядомський