Справа № 523/9756/18
Провадження №2/523/4012/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.07.2018р. звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньго сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживали з відповідачем без реєстрації шлюбу. У звязку з тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та обовязки подружжя, сторони почали жити окремо, однак відповідач матеріальної допомоги, необхідної для утримання сина, не надає, в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає. Відповідач працездатний, отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_3. В звязку з вищезазначеним, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини. Також позивач просила стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1000 грн.

Сторони, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявились, позивач надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в своїй заяві також просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено матеріалами справи, сторони перебували у цивільному шлюбі та мають спільного неповнолітньго сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1626,00 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника та його визнання позовних вимог щодо сплати аліментів в сумі 1500 грн., враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 1500,00 грн.. При цьому суд звертає увагу, що відповідач може сплачувати вказану суму, про що підтвердив у своїй заяві до суду.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то слід зазначити наступне.

Згідно з нормами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Що стосується вимоги про

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат в розмірі 1000 грн., позивач не обґрунтувала їх розмір, на їх підтвердження не було надано належних доказів, а щодо стягнення вартості підгузків та дитячого харчування, то суд приходить до висновку, що такі витрати не відносяться до додаткових із огляду на положення ст.185 СК України, тому в цій частині доводи позивача є необґрунтованими та не законними.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 141,180-183,185, 191 СК України, ст.ст. 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355, 430 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот гривень) щомісячно, починаючи з 16.07.2018 року і до повноліття сина, а саме до 30.08.2035 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

В іншій частині вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 20.12.2018р.

Суддя: