Провадження № 2-о/225/700/2018
Справа № 225/5712/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2018 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Нємиш Н.В.,

присяжних - Окопної О.А, Пантюхіної О.П.

за участю:

секретаря Андрієвої Т.О.,

заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 заінтересовані особи - Військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області, Торецьке об'єднане управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявник ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. До 1998 року за вище вказаною адресою разом з заявником проживала її сестра, ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3). Документально підтвердити факт родинних відносин з сестрою заявник не може, оскільки вона не має документів, які належать ОСОБА_4. Приблизно у 1996 році сестра заявника уклала шлюб з ОСОБА_6. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали разом з заявником, у квартирі яка знаходиться у комунальній власності. У 1998 році ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_6 покинули квартиру, у якій проживали. З собою забрали лише паспорти та деякий одяг. Приблизно у 2006 році ОСОБА_4 вийшла на зв'язок з заявником та повідомила, що у неї та у її родини все добре, вона не має наміру повертатися до м.Торецька, своїх контактних даних, адреси проживання вона не надала. Після 2006 року заявник намагалася розшукати свою сестру ОСОБА_4, для цього звернулася до відділення поліції, де їй в усній формі порадили визнати її безвісно відсутньої. Також вона неодноразово намагалася дізнатися хоч якісь відомості про сестру через соціальні мережі, але пошук не дав результату. У зв'язку з тим, що заявник та її син зареєстровані у квартирі комунальної власності разом з ОСОБА_4, місце знаходження якої невідоме, заявнику приходиться нести всі витрати по утриманню квартири, сплаті комунальних послуг відповідно до кількості осіб, зареєстрованих в помешканні, тощо. Оскільки квартира знаходиться у комунальній власності заявник не може виписати свою сестру з місця її реєстрації.

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою необхідно заявнику для оформлення соціальної допомоги по оплаті комунальних платежів.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представники заінтересованих осіб - Військово-цивільної адміністрація міста Торецьк Донецької області та Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Як встановлено судом заявник по справі ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_4.

Заявник по справі, її син ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані в м.Торецьк (попередня назва міста - Дзержинськ) Донецької області за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 33).

Проте, сестра заявника по справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в 1998 році разом зі своїм чоловіком виїхала за межі міста Торецька. З цього часу відомостей про її місце знаходження (перебування) у заявника по справі не має, з нею втрачено будь - який зв'язок.

Так, згідно інформації з Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області від 17.10.2018 № 01-04/1630 (а.с. 29), Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.10.2018 № 4668/02 (а.с. 30), Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 19.10.2018 №06 вх.4729 (а.с. 34) на обліку в зазначених установах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває, ніякого виду пенсій, страхових виплат та державної допомоги не отримує.

За відомостями Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області № 18088/202/0618 від 22.10.2018 (а.с. 32) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розшуку як безвісно зникла або як злочинець не значиться.

Згідно інформації Управління соціального захисту населення військово - цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (а.с.34) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 по Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб не значиться.

З відповіді Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №3961/15.16-30 від 22.10.2018 року (а.с. 31) вбачається, що актові записи на ОСОБА_4 за період часу з 01.01.2017 року по теперішній час відсутні.

Факт відсутності ОСОБА_4 за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою АДРЕСА_1, також підтверджено відповідним актом (а.с. 10).

Надані докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання з 1998 року та неможливість встановлення її місця перебування вжитими заходами державних органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки останній день одержання відомостей про ОСОБА_4 встановити неможливо, а з пояснень заявника, останні відомості про вказану особу надходили у 2006 році, без зазначення конкретного місяця, суд на підставі ч.2 ст.43ЦК України вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше січня наступного року, тобто 01 січня 2007 року. Однак, як вбачається з заяви ОСОБА_3. вона просить вважати днем початку безвісної відсутності ОСОБА_4 01.01.2017 року.

Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася чи якщо одержано відомості про місце її перебування, то суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї чи іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання її безвісно відсутньою.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, суд вважає факт відсутності ОСОБА_4 за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 з 2017 року (тобто більше одного року) встановленим, у зв'язку з чим заяву про визнання особи безвісно відсутньою слід задовольнити.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 263, 265, 315 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Торецьк (м.Дзержинськ) Донецької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - безвісно відсутньою з 01 січня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:

Присяжні: