ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 2-9592/10

провадження № 22-ц/818/1385/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1 Шакроєвич,

представник скаржника: ОСОБА_2,

заінтересовані особи: державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 Шакроєвича ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2018 року (в складі судді Хайкіна В.М.),

встановив:

У червні 2018 року представник ОСОБА_1 Шакроєвича - ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та зобовязання вчинити певні дії, в якій просив зобовязати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 закінчити виконавче провадження № 21541635 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9592 від 30.08.2010 року та скасувати всі арешти, накладені у вказаному виконавчому провадженні.

Скарга мотивована тим, що в провадженні державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 знаходиться виконавче провадження № 21541635 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9592, який виданий 30.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 Шакроєвича на користь ОСОБА_4 на утримання доньки Олени, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 16.06.2010 року і до повноліття дитини. 03.04.2018 року представником подано до органу виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження № 21541635 та скасування арештів, накладених на майно боржника на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що в матеріалах вказаного виконавчого провадження наявне свідоцтво про смерть стягувача. 05.04.2018 року йому повідомили, що не будуть закінчувати виконавче провадження, не пояснюючи підстав. Вважав, що з у звязку зі смертю стягувача ОСОБА_4, сплати ним витрат виконавчого провадження, є підстави вважати бездіяльність державного виконавця протиправною та такою, що порушує положення Закону України «Про виконавче провадження.»

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2018 рокускаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, в провадженні якої знаходиться виконавче проваження № 21541635 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9592, який виданий 30.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова, щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_1 Шакроєвича 03.04.2018 року неправомірними.

Зобовязано державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, в провадженні якої знаходиться виконавче провадження № 21541635 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9592, який виданий 30.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова, розглянути заяву ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_1 Шакроєвича 03.04.2018 року та надати відповідь за результатами її розгляду.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернулась на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки заявник у своїй скарзі просить зобовязати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження та скасувати всі арешти, накладені в даному виконавчому проваджені, а отже питання про надання відповіді останньому не є предметом скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2, подана в інтересах ОСОБА_1 03.04.2018 року розглянута не була, відповідь заявнику не надана, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 знаходиться виконавче провадження № 21541635 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9592, який виданий 30.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки Олени. ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 16.06.2010 року і до повноліття дитини.

03.04.2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до органу виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження № 21541635 та скасування арештів, накладених на майно боржника на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що в матеріалах вказаного виконавчого провадження наявне свідоцтво про смерть стягувача ОСОБА_4

Станом на момент подання скарги відповіді від державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 заявнику не надходило.

Жодних підтверджуючих даних про розгляд даної заяви та надання відповіді, здійснення державним виконавцем виконавчих дій, направлених на перевірку даних про факт смерті боржника, отримання відомостей про наявність спадкоємців, судом не встановлено, незважаючи на неодноразові запити суду до органів ДВС під час розгляду даної скарги.

Отже, не спростованими залишаються доводи скаржника про відсутність відповіді про результати розгляду його заяви від 03.04.2018 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції державний виконавець пояснила, що на заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 03.04.2018 року надавалась відповідь, яка направлялась йому простою поштою, а також надавалась усна відповідь начальником ВДВС, однак, доказів цього не надано.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею другою Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Сукупність даних засад, а безпосередньо законність, є вимогою суворого і неухильного додержання, точного й однакового виконання і правильного застосування законів і підзаконних нормативно-правових актів органами державної влади, їх посадовими особами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Матеріали справи свідчать, що 03.04.2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до органу виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження № 21541635 та скасування арештів, накладених на майно боржника на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що в матеріалах вказаного виконавчого провадження наявне свідоцтво про смерть стягувача ОСОБА_4.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ненадання відповіді державним виконавцем Кувічки А.В. на заяву ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_1 03.04.2018 року є неправомірним, отже скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вийшов за межі скарги колегією суддів не приймаються, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що вони рішення суду не оскаржують, т.я. судом першої інстанції прийнято рішення в межах скарги і стосуються саме предмету скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5