"17" грудня 2018 р.
Справа № 642/4077/18
Провадження № 2/642/1480/18
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Буряковської К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною. Так позивач зазначає, що йому на праві власності належала земельна ділянка кадастровий номер :03:008:0429, площею 2 га, яка розташована на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області. У 2016 році він звернувся до свого знайомого ОСОБА_3, що той допоможе йому оформити документи для підєднання належної йому земельної ділянки до систем комунікації. На що ОСОБА_3 вказав на необхідність оформлення довіреності. Однак в день який ОСОБА_3 вказав на необхідність прибути до нотаріуса, 18.10.2016 року, позивач себе погано почував та просив відкласти візит до нотаріуса. Але ОСОБА_3 вказав, що якщо вони в цей день не поїдуть до нотаріуса то він відмовляється взагалі йому допомагати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.10.2016 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_2 була посвідчена довіреність, якою позивач уповноважував представлятьи його інтереси ОСОБА_3 Однак при посвідченні вказаної довіреності, як він вказує, приватний нотаріус не взяла до уваги його посилання на погане самопочуття, а також те що він не міг прочитати текст довіреності та зрозуміти зміст довіреності. Вважає нотаріусом були порушені вимоги Закону України Про нотаріат Просив визнати довіреність від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3. Посвідчену 18.10.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровану в реєстрі за № 1611, недійсною.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Позивач або його представник у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не зявилася, було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Так у відзиві відповідач приватний нотарус вказує, що при посвідченні довіреності волевиявлення ОСОБА_1 було усвідомленим. Відпоідало його намірам, що дозволило нотарусу за допомогою компютерної техніки викласти його наміри в юридичному оформленні в тексті довіреності, яка ОСОБА_1 до підписання була прочитана і власноруч підписана, та нотаріусом посвідчена. Ніякого психологічного тиску на час посвідчення довіреності на позивача не спостерігалось, довіритель був дієздатним. При цьому позивач мав можливість відповідно до ст. 249 ЦК України скасувати довіреність в будь-який час, та таким правом позивач скористався 27.06.2017 року, про що до реєстру внесено дані про реєстрацію припинення дії довіреності за № 229/01/09.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 посвідчена довіреність, зареєстрована в реєстрі за № 1611 на нотаріальному бланку серії НВХ № 394811, якою позивач уповноважував представляти його інтереси ОСОБА_3 вчиняти необхідні та доцільні дії щодо підготовки необхідних документів для продажу та продати за ціну та на умовах йому відомих земельну ділянку площею 2000 га, кадастровий номер :03:008:0429, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с/рада Циркунівська Харківського району Харківської області.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.02.2015 року. З якого вбачається належність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :03:008:0429, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с/рада Циркунівська Харківського району Харківської області, та копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА № 587516. Також позивачем надано копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 13372 щодо находження позивача на стаціонарному лікуванні з 03.05.2016 року по 07.05.2016 року із діагнозом ушиблена рана м2яких тканин затилочної частини, алкогольне спяніння.

Відповідачем в письмових запереченнях зазначено про ненадання позивачем доказів та безпідставність доводів ОСОБА_1, які б підтверджували висновки позивача щодо порушень закону нотаріусом при посвідченні оспорюваної довіреності.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути,зокрема, визнання правочину недійсним.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч. 1 ст. 244 ЦК України).

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч. 1 ст. 245 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частинами 2, 3 ст.203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При вчиненні нотаріальних дій нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу громадянина, його представника або представника підприємства, установи, організації, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (ст. 43 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, яка втратила чинності 07 березня 2012 року при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення водія, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, та ін.).

При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом (п.п. 1,2 Розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року).

Посилання позивача на порушення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вимог ст. 43 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спростовується змістом спірної довіреності, складеною на нотаріальному бланку серії НВХ № 394811.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсною посвідченої довіреності від 18.10.2016 року як одностороннього правочину з підстав порушення процедури вчинення нотаріальних дій, а саме, що приватним нотаріусом позивачу не був прочитаний текст довіреності, не розяснено зміст і наслідки посвідчення довіреності, не розяснено права та обовязки, а також нотаріус не звернула увагу на самопочуття позивача.

Підставами недійсності правочину відповідно до ст.203 ЦК України є невідповідність (суперечливість) його змісту вимогам Цивільного кодексу, іншим актам цивільного законодавства; відсутність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; відсутність вільного волевиявлення учасника правочину і невідповідність його внутрішній волі; невідповідність форми вчинення правочину установленій законом; правочин має бути спрямований на настання реальних правових наслідків.

В свою чергу, зі змісту довіреностей вбачається, що зміст ст.ст. 237-250, 1000-1010 ЦК України щодо поняття довіреностей, її форми, строків, припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю, позивачу нотаріусом роз'яснено.

Встановлено, що зміст спірної довіреності прочитаний ОСОБА_1, йому зрозумілий і повністю відповідає його волі.

Згідно ч.1 ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

Як зазначено відповідачем, цим правом ОСОБА_1 скористався, дія спірної довіреності припинена за його заявою від 27.06.2017 року за вх № 229/01/09.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо порушення встановленого законом порядку при вчиненні нотаріальних дій нотаріусом, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому у задоволенні позовних вимог про визнання довіреності недійсною слід відмовити через недоведеність.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою в позові понесені позивачем витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2018 року.

Суддя О.В. Бородіна