Справа № 653/3919/18
Провадження № 2/653/1362/18
РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2018 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Митрохіної К.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 червня 2004 року між ними було укладено шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції, актовий запис № 35. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2017 року. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач в підготовчому засіданні просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Також просить розглянути справу у підготовчому провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні просить розірвати шлюб із позивачкою та розглянути справу у підготовчому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ніколаєнко) ОСОБА_6 уклали шлюб 22 червня 2004 року який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції, актовий запис № 35 (а.с.4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с. 5, 6, 7).

Спору про місце проживання дітей не має.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції, актовий запис № 35 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ніколаєнко) ОСОБА_6 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_7