Справа № 452/742/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"19" вересня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку загального позовного провадження за правилами ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності всіх учасників справи та не здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27 березня 2018 року пред'явила до ОСОБА_2 позов про надання дозволу на тимчасовий виїзд їхньої малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_1 у період з 25 травня 2018 року по 1 вересня 2018 року.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 і щоб належно утримувати дитину, забезпечити її необхідним одягом, харчуванням та іншим вона, позивач, змушена була виїхати на роботу в Італію та на сьогоднішній день вона має дозвіл на перебування в Республіці Італія, який дійсний до 21 серпня 2022 року, її місце проживання зареєстровано у АДРЕСА_1, тобто у неї налаштований побут за межами України, є місце проживання та місце праці, з огляду на що вона має можливість на поїздку з дочкою на відпочинок за кордон з метою забезпечення належного і всебічного розвитку дитини та її оздоровлення на морі. Крім того, тимчасовий виїзд дитини за межі України (екскурсії, відпочинок) зумовлений потребою нормального фізичного, духовного і морального розвитку дитини.

Однак, відповідач не надає нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон, чим безпідставно чинить перешкоди їй, позивачу, у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки та її культурного розвитку.

Надання такого дозволу відповідатиме інтересам дитини, сприятиме її гармонійному розвитку, адаптації у суспільстві, розширюватиме її кругозір.

Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, духовним розвитком дитини не цікавиться, не відвідує дочку та не цікавиться її здоров'ям.

На сьогоднішній день місце проживання неповнолітньої дитини зареєстроване з нею, позивачем, та її батьками за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 до закінчення підготовчого засідання змінила предмет позову в частині терміну виїзду дитини за кордон з 25 травня 2018 року по 1 вересня 2018 року на 25 травня 2019 року по 1 вересня 2019 року.

Від позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із такого.

Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд з України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей - громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231.

Згідно абзацу другого ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Пунктом третім Правил перетинання державного кордону громадянами України, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до п. 4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - у разі пред'явлення нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Ураховуючи наведене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження відомо, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9, 11).

Із довідок про реєстрацію місця проживання особи, про склад сім'ї та місця навчання відомо, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване АДРЕСА_3, до складу її сім'ї входить, зокрема, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка навчається у 4 класі Чукв»янської СЗШ І-ІІІ ступенів (а. с. 12, 13, 14).

Із карти перебування родича громадянина Європейського Союзу та довідки з місця реєстрації відомо, що позивач ОСОБА_1 перебуває на території Республіки Італія та місце її проживання зареєстроване у АДРЕСА_4 (а. с. 15, 16).

Ураховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 перебуває на утриманні ОСОБА_1, яка займається її вихованням, піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і має намір оздоровити її за кордоном, а відповідач не бере участі у вихованні дитини і добровільної згоди на виїзд за кордон дитини безпідставно не надає, є підстави надати дозвіл позивачу на виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон дитини та дозвіл на виїзд з України в Республіку Італія на період літніх шкільних канікул без згоди відповідача.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Дозволити ОСОБА_1 виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2 та надати ОСОБА_3 дозвіл на виїзд з України до Республіки Італія на період літніх шкільних канікул з 25 травня 2019 року по 1 вересня 2019 року разом з матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає у АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_4, проживає у АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає у АДРЕСА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Суддя