ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3150/18
провадження № 2/753/3895/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 01.05.2017 р. в сумі 1559501 грн. 00 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 6665 грн. 26 коп., суми інфляційних збитків в розмірі 23392 грн. 51 коп., судових витрат (8810 грн.00 коп. судовий збір + 12 500 грн. 00 коп. витрати на оплату професійної правничої допомоги) 21310 грн. 00 коп.

08.10.2018 р. представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення вказаного позиву, мотивуючи її тим, що існують ризики невиконання судового рішення в даній справі, оскільки відповідачем вчиняються заходи та здійснюються дії, які спрямовані на відчуження майна та майнових прав, а також щодо відповідача проводиться велика кількість судових розглядів справ про стягнення заборгованостей, накладено арешти на рухоме та нерухоме майно належне відповідачу, що може привести до унеможливлення виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п.1, ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав спору, який виник між сторонами та співмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими вимогами, законних прав та інтересів відповідача не порушуються, застосований захід не перешкоджатиме йому користуватись майном, а відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову у спосіб запропонований заявником.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на:

- комплекс нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 22703634) та належить на праві приватної власності ОСОБА_4;

- комплекс, будівель цегельного заводу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 31918897), який належить на праві приватної власності ОСОБА_4;

- 85/100 частину комплексу, нежитлових будівель, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 31330696), які належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Стягувач (позивач): ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

Боржник(відповідач): ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення для виконання ухвали три роки.

Копію ухвали направити позивачу для пред'явлення до виконання та відповідачу для ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконанню.

Суддя: О.М. Колесник