241/513/18
2/241/284/2018
Першотравневий районний суд
Донецької області
головуючого судді Демочко Д.О.
при секретарі Хоружому Є.В.
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
18.08.2016 позичальник ОСОБА_2 помер. На момент смерті позичальника та по теперішній час разом з ним проживав та мешкає на теперішній час ОСОБА_1 тобто відповідач, на розсуд позивача є спадкоємцем та вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять всі права і обов'язки спадкодавця, в тому числі обов'язок повернення заборгованості за кредитом.
Представниця позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що про розгляд справи повідомлявся належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи в його відсутності, тому справа розглядається заочно.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.
Так, дійсно 16.04.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, позичальник отримав кредит у розмірі 7300,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9).
ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКу складає між ним та банком договір (а.с.9).
Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_2М кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому змінювався.
18.08.1016 року ОСОБА_2М помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №0392727, виданим Відділом ЗАГС Костюковського райвиконкома Могильовської області Республіки Беларусь від 19.08.2016, актовий запис № 183 (а.с.36).
Після смерті ОСОБА_2М відкрилася спадщина на належне йому майно.
29.11.2016 року позивачем було направлено претензію кредитора до Першотравневої державної нотаріальної контори з метою виявлення спадкоємців після померлого ОСОБА_2М та включення кредиторської вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу.
Згідно з відповіддю Першотравневої державнох державної нотаріальної контори від 16.12.2016 року спадкоємці померлого ОСОБА_2 до Першотравневої державно нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались (а.с. 40).
За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Банк стверджує, що на момент смерті разом із ОСОБА_2 проживав ОСОБА_1, відповідач по справі. Разом із цим, цю обставину доводить тільки тим, що в паспортах цих осіб зазначене однакове місце реєстрації.
Згідно довідки Бердянської сільської ради від 10.04.2018 року ОСОБА_1 з 1997 року та по теперішній час проживає за адресою: вул. Космонавтів, б. 26АДРЕСА_1 (а.с. 53).
Згідно із ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. ст. 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині
У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця.
Крім того, ОСОБА_1М як спадкоємець ОСОБА_2М до нотаріальної контори з приводу прийняття, оформлення спадщини не зверталася.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1М заборгованості за кредитним договором № KTH3CS9F0T0034 від 16.04.2018 року, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності спадкової маси, її вартості, яку фактично прийняв ОСОБА_1 після смерті боржника ОСОБА_2М, в зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити у повному обсязі.
Повний текст рішення виготовлено 15 серпня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя Д.О.Демочко