П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Київ

справа № 1006/5366/12

провадження №22-ц/824/2561/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 5 вересня 2018 року, постановлену у складі судді Унятицького Д.Є.,

у справі за скаргою Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, заінтересовані особи: Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович, Департамент виконавчої служби Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 на незаконні дії державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до суду зі скаргою на незаконні дії державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби.

Свою скаргу обґрунтовувала тим, що 1 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження №39145306 з примусового виконання виконавчого листа №1006/5366/12, виданого Бородянським районним судом 29 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 8733999,50 грн.

14 серпня 2018 постановою старшого державного виконавця зазначене виконавче провадження передане до відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Київській області. Постанова винесена на підставі постанови в.о. директора Департаменту виконавчої служби Міністерства України від 10 серпня 2018 року, в якій зазначено, що його виконання здійснюється з порушенням вимог законодавства і що у боржника відсутнє майно, що знаходиться у місті Києві.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у боржника наявні прості іменні акції в кількості 231 шт. і що боржник вже звертався до суду з вимогою передати виконавчий документ до відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2016 року боржнику у задоволенні скарги відмовлено з підстав наявності у нього майна в місті Києві. Сума боргу перевищує 8 млн. грн., тому виконання рішень за якими сума зобов'язання становить від 3 до 10 млн. грн. або еквівалентну суму в іноземній валюті покладається на відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі.

На момент відкриття провадження за боржником були зареєстровані дві квартири в м.Києві, одна з яких була їм відчужена у незаконний спосіб, оскільки перебувала під арештом і забороною відчуження. У 2018 році з рахунків боржника, відкритих у м.Києві стягнуто 91 000,00 грн., що теж підтверджує наявність у нього майна саме у м.Києві.

Вважає, що оскаржувані постанови направлені не на виконання рішення суду, а намагання сприяти боржнику в ухиленні від його виконання, просила визнати незаконною та скасувати постанову від 14 серпня 2018 року старшого державного виконавця про передачу виконавчого провадження №39145366 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області; визнати незаконною та скасувати постанову від 10 серпня 2018 року в.о. директора Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про передачу виконавчого провадження №39145366 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 5 вересня 2018 року задоволено скаргу ТОВ Фірми «Т.М.М.» на незаконні дії державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби.

Визнано неправомірними та скасовані постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гречухи Олега Ярославовича від 14 серпня 2018 року та постанову в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 10 серпня 2018 року про передачу виконавчого провадження №39145366 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Не погоджуючись з ухвалою, боржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити стягувачу у задоволенні скарги.

Вважає, що ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, а обставини, які суд визнав встановленими не відповідають дійсним обставинам справи, при цьому судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

На його думку, суд першої інстанції не встановив чи були насправді порушені права чи свободи заявника, а якщо були, то які саме та яким чином вони порушені. Крім того, про такі порушення не зазначає у своїй скарзі і сам заявник.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що положення ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» надає стягувачу право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби і не надає такого права при вирішенні питання про передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого. Право та повноваження щодо вирішення питання про передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого належить відповідним посадовим особам органів ДВС. При цьому, таке рішення не підлягає погодженню зі стягувачем.

Підставами передачі виконавчого провадження у постанові від 10 серпня 2018 року в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 названо порушення законодавства під час виконавчого провадження, що виявлені перевіркою, результати якої оформлені постановою № 55 від 8 серпня 2018 року. А також, на підставі перевірки матеріалів виконавчого провадження, встановлено відсутність майна боржника у місті Києві.

Постанова № 55 від 08 серпня 2018 року в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 не оспорювалась та

залишається чинною.

Отже, не мають значення для правильного вирішення даної справи обставини відкриття виконавчого провадження у м. Києві, оскільки підставою передачі виконавчого провадження органу ДВС України Київської області не є протиправність відкриття виконавчого провадження у м. Києві.

Крім цього, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність майна боржника у місті Києві, оскільки насправді боржник немає такого майна у місті Києві.

Постанова від 10 серпня 2018 року в.о. директора департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 відповідає матеріалам виконавчого провадження, відповідно до яких, все належне боржнику майно, яке виявлено в ході примусового виконання рішення суду, знаходиться в Бородянському районі Київської області, про що можна пересвідчитись шляхом витребування матеріалів виконавчого провадження та дослідження їх в суді.

Хибним є твердження стягувача у скарзі, що облік належних боржнику простих іменних акцій емітента ПрАТ «АС» на рахунку в депозитарній установі ТОВ «Фінтайм» свідчить про наявність майна Боржника у місті Києві, оскільки ТОВ «Фінтайм» зареєстровано у м. Києві.

Цінні папери на рахунках у депозитарних установах, так само як і грошові кошти на банківських рахунках не ідентифікуються за ознакою їх місця знаходження у відповідності до місця знаходження депозитарної установи або банку, в яких відкриті відповідні рахунки.

Емітент цінних паперів ПрАТ «АС» зареєстрований у АДРЕСА_1

Передача виконавчого провадження до органу ДВС Київської області будь-яким чином не вплине на порядок звернення стягнення на цінні папери належні боржнику, що обліковуються за ОСОБА_2 в депозитарній установі ТОВ «Фінтайм», а тому права стягувача в цій частині також не порушені.

Стягувачем в скарзі не наведено будь-яке нерухоме або рухоме належне боржнику, що знаходиться у місті Києві.

У матеріалах виконавчого провадження міститься інформація щодо належних боржнику земельних ділянок, що розташовані у Київській області. Місце проживання та місце роботи боржника ОСОБА_2 в смт Бородянка Київської області.

Крім цього, судом першої інстанції не зазначено, в чому полягає протиправність оскаржуваних стягувачем - ТОВ Фірма «Т.М.М.» постанов посадових осіб органів ДВС, зокрема відсутні посилання на норми актів законодавства, які на думку суду були порушені при винесені цих постанови.

Закон не передбачає повноваження суду, в порядку судового контролю за виконанням судових рішень приймати самостійні рішення у виконавчому провадженні, зокрема й скасовувати рішення державного виконавця або інших посадових осіб органів ДВС. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця або іншу особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Не погоджуючись з ухвалою, представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Т.М.М.» в повному обсязі.

В апеляційні скарзі зазначав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебувало виконавче провадження № 39145366 з примусового виконання виконавчого листа виданого Бородянським районним судом Київської області 29 липня 2013 року по справі № 1006/5366/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю сплачені за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді (капіталі) кошти у розмірі 8 733 999,50 гривень.

08 серпня 2018 року виконуючим обов'язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 за результатами перевірки законності виконавчого провадження № 39145366 винесено постанову №55.

Під час перевірки законності вищезазначеного виконавчого провадження було встановлено, що його виконання здійснювалось з порушенням вимог статті 52 Закону України від 21 вересня 1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» та статей 48, 57 Закону України 2 червня 2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», які призвели до тривалого невиконання рішення суду.

Крім того, під час проведення зазначеної перевірки встановлено, що майна, яке належить боржнику, у м. Києві не виявлено.

Згідно з виконавчим документом боржник проживає у АДРЕСА_2

Описане майно, а саме: земельні ділянки за кадастровими номерами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3, що належать ОСОБА_4, також знаходяться на території Київської області.

10 серпня 2018 року виконуючим обов'язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 39145366 з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Вважає дії виконуючого обов'язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо винесення постанови від 10 серпня 2018 про передачу виконавчого провадження № 39145366 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та, відповідно, дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. щодо винесення постанови від 14 серпня 2018 року № 39145366 про передачу виконавчого провадження є цілком правомірними та такими, що здійснені у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», в межах наданих повноважень, у спосіб та порядок передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та представник Міністерства юстиції України - Васіна І.О. апеляційні скарги підтримали і просили їх задовольнити.

Представник ТОВ «Фірма «Т.М.М.» - Саєнко Ю.М. проти доводів апеляційних скарг заперечувала і просила оскаржувану ухвалу як законну і обґрунтовану залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що постановою в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 10 серпня 2018 року виконавче провадження № 39145366 передане з відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві Гречух О.Я. від 14 серпня 2018 року вказане виконавче провадження передане на виконання у відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Київській області.

У 2016 році Бородянським районним судом вирішувалось питання передачі виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби і ухвалою Бородянського районного суду від 6 грудня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві відмовлено, ухвала мотивована наявністю у боржника майна, що знаходиться в м.Києві. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року ухвала Бородянського районного суду залишена в силі.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги Фірми «Т.М.М.»- товариства з обмеженою відповідальністю, суд першої інстанції виходив із того, що у виконавчому провадженні містяться відомості про наявність у боржника майна в м.Києві, обставини, які ускладнюють виконання рішення суду не встановлені, передача виконавчого провадження до іншого органу виконавчої служби порушує право стягувача на вибір між кількома органами державної виконавчої служби.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам і вимогам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 1 серпня 2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 1006/5366/12 від 29 липня 2013 року, виданого Бородянським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фірма «Т.М.М.» коштів у розмірі 8728925 грн. та 5074 грн. 50 коп.

За змістом абзац другого ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» порядок передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаться Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється у порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно з абзацом 2 ст.7 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служи Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державно виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

В постанові в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не наведено обставин, які ускладнюють виконання рішення суду , а сам по собі факт наявності майна, що знаходиться на території Київської області не дає підстав уважати неможливим звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено, що у боржника ОСОБА_2 майна в м.Києві, а саме цінних паперів, які обліковуються за останнім в депозитарній установі ТОВ «Фінтайм» в м.Києві.

Отже, за таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що скаржником не доведено, а судом не встановлено порушення прав стягувача через прийняття рішення про передачу виконавчого провадження до іншого органу виконавчої служби, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки прийняття необґрунтованого рішення про передачу виконавчого провадження до іншого відділу виконавчого служби порушує права та сподівання стягувача на своєчасне виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, що містяться в п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК , у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунуті допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, саме у спосіб визнання неправомірними та скасування постанов підлягають захисту порушені права стягувача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 5 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 3 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І.Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус