Справа №370/191/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 02.06.2015 року померла мати її чоловіка ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з подвірним господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області. Спадкоємцем за заповітом є її, позивачки чоловік ОСОБА_4, та його сестра ОСОБА_5. Інші спадкоємці відсутні.

ОСОБА_5 нотаріально відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4.

Спадкове майно складається із земельної ділянки, на яку у померлої мались правовстановлюючі документи, та житловий будинок, на якій правовстановлюючі документи відсутні. При житті, померла побудувала житловий будинок, у якому проживала до смерті, але вона не оформила належним чином своє право власності на нерухоме майно.

ОСОБА_4 почав приймати спадкове майно, та звернувся до суду, з позовною заявою про визнання за ним права власності на нерухоме майно, але 04.05.2017 року помер.

Вона, ОСОБА_1 проживала довгий час з матірю свого чоловіка ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_4, за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області, та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із матірю її померлого чоловіка до дня її смерті, здійснювала догляд, здійснювала поховання.

ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області в господарській книзі №4 за 2016-2020 роки зроблено особовий запис №02-0588-5, що власником будинку, що знаходиться у с. Карашин, вул. Брусилівська №7, Макарівського району Київської області, є ОСОБА_6. Своїм рішенням №40 від 08.12.2016 року ОСОБА_2 сільська рада просить виготовити свідоцтво про право власності на вище згаданий будинок на імя ОСОБА_4.

Позивачка просить: визнати за нею право власності на А житлового будинку, з господарськими спорудами, загальною площею 102 кв м, житловою площею 58,7 кв м, підсобні приміщення 43,3 кв м. 1. коридор, 2. санвузол, 3. кухня, 4. коридор, 5. коридор, 6. житлова, 7. житлова, 8. коридор, 9. житлова, 10. житлова, Б гараж, В.Г.К. сарай, Д. літня кухня, під К, погріб, Ж вбиральня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 хвіртка, що знаходиться в с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області, що належало померлій 02.06.2015 року ОСОБА_6.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області в особі сільського голови ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Встановлено, що відповідно свідоцтву про народження серії ІІ-УР №837416, виданого Велико-Карашинською радою депутатів трудящих, ОСОБА_4 народився 11.03.1961 року, його матірю вказана ОСОБА_8 (а.с.8).

Відповідно свідоцтву про смерть серії І-ОК №344870, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 померла 02.06.2015 року у віці 78 років (а.с.9).

Відповідно експертному висновку №056/332-а від 05.04.2016 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, українські записи форм імені по батькові ЛЕОНТІЇВНА та ЛЕВОНІВНА є ідентичними (а.с.10).

Як вбачається із заповіту від 09.11.1989 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: жилий будинок, що знаходиться в с. М.Карашин Макарівського району Київської області, з надвірними будовами заповіла своїм дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_9(а.с. 11).

Відповідно Державному акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ №097390 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,486 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,236 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №127 від 12.02.1998 року (а.с. 12).

Відповідно довідки №568 від 17.10.2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 дійсно на день смерті своєї матері ОСОБА_3, 02.06.2015 року, проживав за одною адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівський район Київської області (а.с. 13).

Згідно рішенню виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області №40 від 08.12.2016 року, вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок №7 з господарськими спорудами по вул. Брусилівська в с. Малий Карашин, Макарівського району Київської області, за ОСОБА_4. Підстава: запис в книзі по господарського обліку №02-0588-5 (а.с. 14).

Згідно виписки з книги погосподарського обліку, виданої ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області, в книзі погосподарського обліку ОСОБА_2 сільської ради Макарівського району Київської області №4 за 2016-2020 роки зроблений особистий запис №02-0588-5, власника домоволодіння, яке розташоване за адресою вул. Брусилівська, 7, в с. Малий Карашин Макарівського району Київської області, не визначено (а.с. 15).

Відповідно довідки №566 від 17.10.2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично, на день смерті своєї матері ОСОБА_6 02.06.2015 року, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

Відповідно довідки №507 від 17.10.2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 дійсно за власні кошти похоронив свою матір ОСОБА_3, яка померла 02.06.2015 року (а.с.17).

Відповідно технічному паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівського району Київської області, вказаний житловий будинок будівництвом завершений (рік будівництва будинку 1965 рік) та його інвентаризаційна вартість станом на червень 2016 року становить 67549 гривень, загальна 102 кв м, житловою площею 58,7 кв м, підсобні приміщення 43,3 кв м. На земельній ділянці знаходяться: літ А житловий будинок, літ Б гараж, літ. В.Г.К. сарай, Д літня кухня, К погріб, Ж вбиральня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 хвіртка (а.с. 18-23).

Відповідно заяви ОСОБА_9, яка адресована Макарівській районній нотаріальній конторі Київської області, остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 (а.с. 24).

Згідно відповіді на заяву з приводу оформлення спадщини №881/02-31 від 14.06.2016 року, при перевірці документів, поданих нотаріусу для оформлення спадщини, зясувалось, що документ, який би посвідчував право власності ОСОБА_3, яка померла 02.06 2015 року, на житловий будинок по вул. Брусилівська, 7, с. Малий Карашин, Макарівського району Київської області, відсутній (а.с. 25).

З матеріалів спадкової справи №357 за 2015 рік до майна померлої 02.06.2015 року, ОСОБА_3, спадкоємцями першої черги за законом до майна спадкодавця, є її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, (а.с.35-52).

Встановлено, що відповідно свідоцтву про укладення шлюбу IV-БК №462833 від 29.05.1993 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 29.05.1993 року, про що зроблено відповідний актовий запис №815 (а.с. 60).

Відповідно довідки №624 від 30.10.2017 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3, яка померла 02.06.2015 року, дійсно до дня смерті проживала і була зареєстрована з 10.01.1979 року за адресою: с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, 7, Макарівського району Київської області. Разом з нею на день її смерті постійно проживали без реєстрації місця проживання: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 04.05.2017 року, невістка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, (а.с. 62).

З матеріалів спадкової справи №1310/2017 до майна померлого 04.05.2017 року ОСОБА_4, вбачається що спадкоємцем є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, (а.с. 65-156).

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що вказаний будинок побудований у 1965 році, в цей час до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку

На виконання постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померла ОСОБА_3 була власником домоволодіння №7 по вулиці Брусилівська в селі Малий Карашин Макарівського району Київської області.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України,ч.3 ст.200, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: А житлового будинку, з господарськими спорудами, загальною площею 102 кв м, житловою площею 58,7 кв м, підсобні приміщення 43,3 кв м. 1. коридор, 2. санвузол, 3. кухня, 4. коридор, 5. коридор, 6. житлова, 7. житлова, 8. коридор, 9. житлова, 10. житлова, Б гараж, В.Г.К. сарай, Д. літня кухня, під К, погріб, Ж вбиральня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, №3 хвіртка, що знаходиться в с. Малий Карашин, вул. Брусилівська, №7, Макарівського району Київської області, що належало померлій 02.06.2015 року ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати його складення, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 16.11.2018 року.

Суддя