Справа № 635/8998/18
Провадження № 2/635/3700/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

секретаря Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

встановив:

07 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, в якому просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку № 107 по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області в період з 2011 року і до часу відкриття спадщини 01.12.2017 року та визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», загальною площею 36,20 кв.м., житловою площею 15,30 кв.м., допоміжною 9,10 кв.м. та площею літніх приміщень 11,80 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, а саме: сараї літ. «Б», літ. «В», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «У», колодязь літ. «К», хвіртка №3,5; огорожа № 4,6, розташований по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Горького, №107 належить його батькові ОСОБА_3. Згідно технічного паспорту на житловий будинок станом на 02.11.2018 року, на земельній ділянці за вищевказаною адресою збудовано: житловий будинок літ. «А1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», загальною площею 36,20 м2, житловою 15,30 м2, допоміжною 9,10 м2, та площею літніх приміщень 11,80 м2. Також збудовані: сараї літ. «Б», літ. «В»; літня кухня літ. «Г»; вбиральня літ. «У»; колодязь літ. «К»; хвіртка №3,№5; огорожа №4,№6. 01 грудня 2017 року батько позивача помер.

Спадщину після смерті батька позивач фактично прийняв, оскільки проживав, вів спільне господарство, допомагав матеріально та фізично, та доглядав за померлим. На теперішній час позивач мешкає в цьому будинку, доглядає за ним та сплачує всі комунальні послуги. Після смерті спадкодавця позивач звернувся до Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з питання оформлення спадщини за законом. Але оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості в звязку з тим, що на протязі шестимісячного строку з дня смерті батька не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з дійсним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час, місце розгляду цивільної справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву, в якій просили слухати справу за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі та просять його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлені належним чином. До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу у відсутність представника відповідача.

У відповідності з частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

27 грудня 2018 року на підставі ч. ч. 1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до . ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Горького, №107 належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.04.2005 року державним нотаріусом Першої Харківського району Харківської області державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №2-712.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок станом на 02.11.2018 року, на земельній ділянці за вищевказаною адресою збудовано: житловий будинок літ. «А1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», загальною площею 36,20 м2, житловою 15,30 м2, допоміжною 9,10 м2, та площею літніх приміщень 11,80 м2. Також збудовані: сараї літ. «Б», літ. «В»; літня кухня літ. «Г»; вбиральня літ. «У»; колодязь літ. «К»; хвіртка №3,№5; огорожа №4,№6. Копію технічного паспорту я додаю до позовної заяви. Інвентаризаційна вартість вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами складає 149919,00 гривень.

ОСОБА_3 помер 01 грудня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №609842 від 04.12.2017 року, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Харківського району Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивач після смерті батька фактично прийняв спадщину, оскільки проживав, вів спільне господарство, допомагав матеріально та фізично, та доглядав за померлим, що підтверджується актом, складеним депутатом ОСОБА_2 міської ради Харківського району Харківської області - ОСОБА_5 в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. На теперішній час мешкає в цьому будинку, доглядає за ним та сплачує всі комунальні послуги.

Після смерті ОСОБА_3, позивач звернувся до Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з питання оформлення спадщини за законом.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 від 11.10.2018 р. вих.№ 3263/02.31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий буднок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Мерефа, вул. Горького, буд. 107 Харківського району Харківської області, що належав ОСОБА_3, який помер 01 грудня 2017 року в звязку з тим, що на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця позивач не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт проживання фізичних осіб однією сім"єю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил.

Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому(гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно , переважно або тимчасово.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

При вирішенні питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - факту постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку № 107 по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області в період з 2011 року і до часу відкриття спадщини 01.12.2017 року, судом встановлено, що відповідно до акту депутата ОСОБА_2 міської ради Харківського району Харківської області - ОСОБА_5, складеного в присутності свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позивач проживав, вів спільне господарство, допомагав матеріально та фізично, та доглядав за померлим. На теперішній час мешкає в цьому будинку, доглядає за ним та сплачує всі комунальні послуги.

Отже, заявлені позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку № 107 по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області в період з 2011 року і до часу відкриття спадщини 01.12.2017 року, відповідають обставинам справи та доказам, дослідженим судом з додержанням вимог цивільно процесуального закону, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», загальною площею 36,20 кв.м., житловою площею 15,30 кв.м., допоміжною 9,10 кв.м. та площею літніх приміщень 11,80 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, а саме: сараї літ. «Б», літ. «В», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «У», колодязь літ. «К», хвіртка №3,5; огорожа № 4,6, розташований по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2017 року суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п.23 Постанови Пленуму УСУ від 30.12.2008 року № 7 «про судову практику у справах про спадкування, суд може вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно.

Положеннями ст.. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не забороненого законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, померлого 01.12.2017 року, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Приймаючи до уваги нотаріальну відмову позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 01.12.2017 року та враховуючи, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 інші спадкоємці не звертались, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, протягом встановленого шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини, іншого шляху захисту його прав та інтересів немає, суд за таких обставин на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає необхідним позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 247,259,263,265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в житловому будинку № 107 по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області в період з 2011 року і до часу відкриття спадщини 01.12.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», загальною площею 36,20 кв.м., житловою площею 15,30 кв.м., допоміжною 9,10 кв.м. та площею літніх приміщень 11,80 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, а саме: сараї літ. «Б», літ. «В», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ «У», колодязь літ. «К», хвіртка №3,5; огорожа № 4,6, розташований по вул. Горького в м. Мерефа Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2017 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 03 січня 2019 року.

Відомості, що не проголошуються:

позивач- Фоменко ОСОБА_8, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання м. Харків, станція Рогань, залізничний АДРЕСА_1;

відповідач- Мерефянська міська рада Харківського району Харківської області, , місце знаходження Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 213.

Головуючий суддя О.В. Назаренко