Справа № 373/1342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 грудня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/1342/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 30000 грн, пеню в розмірі 3102 грн. 45 коп., три проценти річних в розмірі 274 грн. 17 коп., а всього 33376 грн. 62 коп. Також просить стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Посилається на те, що 01.03.2018 між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у борг кошти у розмірі 30000 грн. 00 коп., які зобовязувався повернути у строк до 01.04.2018. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти, передбачені договором. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, кошти у визначений сторонами строк не повернув.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове жодного разу засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов до суду не направив.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України та вирішити її на підставі наявних доказів.

Судом встановлено наступне.

01 березня 2018 року між сторонами по справі був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 30000 грн. 00 коп. строком до 01 квітня 2018 року.

Оригінал розписки від 01 березня 2018 року наявний в матеріалах цивільної справи (а.с.7).

Позивач передав відповідачу кошти у вищезазначеному розмірі. У зазначений строк ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань не виконав, грошові кошти не повернув.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У разі відмови повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання.

Отже, оригінал розписки надано суду позивачем; відповідач ОСОБА_3 не оспорює факту написання даної розписки; в розписці зазначена сума позики 30000 грн.; розписка є дійсною і не оспорювалася в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезазначеного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки розмір боргу підтверджується виданою позивачем розпискою, наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань.

До задоволення також підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та пені, оскільки їх стягнення передбачено законодавством України, розрахунок зроблений позивачем відповідно до вимог закону.

В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягнення із відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 545, 549, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.1, 3 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», керуючись ст.ст. 10,12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 63-265, 268, 273, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 33 376 (тридцять три тисячі триста сімдесят шість) гривень 62 копійки, в тому числі: 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок основного боргу, 3102 (три тисячі сто дві) гривні 45 копійок пені, 274 (двісті сімдесят чотири) гривні 17 копійок три проценти річних.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_3, паспорт СК № 464194, виданий Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області 30.01.1997, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя Я. І. Керекеза