Справа № 570/4393/17
Номер провадження 2/570/357/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої у результаті ДТП,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що 23 червня 2017 року внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача, транспортний засіб позивачки, зокрема автомобіль марки "Сітроєн С4", державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень, на вимогу в добровільному порядку відшкодувати вартість матеріального збитку відповідач не відреагував, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП в сумі 31146,00 грн., моральну шкоду в сумі 7000,00 грн. та витрати за проведене дослідження автомобіля для встановлення реальної вартості для його відновлення в сумі 748,80 грн.

Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшло клопотання, в якому вона просить провести розгляд справи без її безпосередньої участі, за участю її представника - ОСОБА_2

Представник позивачки ОСОБА_2 подав до суду заяву про зміну (уточнення) підстав позовної заяви та додаткові пояснення по справі, якими змінив (уточнив) підстави позовної заяви, зазначивши, що вимога позивачки про відшкодування завданої відповідачем шкоди в результаті ДТП в сумі 31146,00 гривень є обґрунтованою та доведеною усіма належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ЦПК України, оскільки наявним є причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та завданою шкодою майну позивачки та є наявність вини відповідача у завданні такої шкоди, яку останній підтвердив у своїх письмових поясненнях. Враховуючи той факт, що відповідач свою вину визнав, надав з цього приводу свої письмові пояснення, протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача не складався. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначив, що сума в 7000,00 гривень є обґрунтованою, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від відшкодування шкоди, заподіяної з його вини, що спричиняє моральні страждання позивачці та занепокоєння за власне майно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримав з мотивів, викладених в позові та заяві про зміну (уточнення) позовних вимог, пояснив, що вина відповідача підтверджується безпосередньо визнанням вини останнім, а згідно норм ЦК України, шкоду має відшкодувати особа, яка її завдала. Станом на дату розгляду справи, автомобіль не відремонтований, стоїть на стоянці. ТзОВ фірма "МТВ" встановила пошкодження і вказала суму збитків, яку відповідач повинен відшкодувати. З огляду на вищевикладене, позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що після ДТП, було викликано працівників поліції, які повідомили, що дану ДТП можливо оформити Європротоколом без складання протоколу про адміністративне правопорушення. На таку пропозицію працівників поліції він і водій автомобіля марки "Сітроєн" погодилися. Однак оформити Європротокол не вдалося, так як автомобіль позивачки не був застрахований. Зазначив, що на даний час своєї вини в даній ДТП не визнає, так як водій автомобіля марки "Сітроєн" його підрізала і різко загальмувала, а він ухилявся від аварії. В результаті аварії, автомобіль позивачки отримав незначні пошкодження. Заявив, що хоча своєї вини у вчиненні ДТП не визнавав, але пояснення написав зі слів поліції і в них зазначив проте те, що визнає свою вину у вчиненні ДТП і зобов'язується відшкодувати збитки. Через свою юридичну необізнаність, до суду з заявою про визнання пояснень недійсними не звертався. Страхова компанія не виплатила страхової виплати по даному страховому випадку, оскільки автомобіль позивачки не був застрахованим, через що і неможливо було скласти Європротокол. Виходячи з вищевикладеного, просив у позові відмовити повністю.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, подав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через необґрунтованість позовних вимог позивачки, оскільки вона не подала жодного доказу, який би підтверджував взагалі факт заподіяння їй матеріальних збитків та їх розмір, а також розмір моральної шкоди саме в такій сумі, яку просить стягнути позивачка в своєму позові. Також не подано суду доказів того, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є особою, яка завдала шкоду або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, підтримав подані ним заперечення на позовну заяву, пояснив, що тільки винна особа несе відповідальність, а так як вина відповідача у вчиненні даної ДТП не доведена, то в позові слід відмовити.

В ході розгляду справи судом до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" було направлено лист з пропозицією вступити у справу як третя особа без самостійних вимог. Однак представник страхової компанії в судове засідання не з'явився, а до суду були направлені відповідні листи, з яких вбачається з яких причин не було виплачене позивачці страхове відшкодування.

Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 23 червня 2017 року по вул.Макарова у м.Рівне відбулася ДТП, в результаті якої транспортний засіб, а саме, автомобіль марки "FORD", модель Escort, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 здійснив зіткнення із транспортним засобом, автомобілем марки "Citroen", модель С4, VIN VF7NC9HJCDY590662, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

З пояснень ОСОБА_3 від 23 червня 2017 року, які отримав інспектор роти № 4 батальйону УПП м.Рівне ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_3, 23 червня 2017 року о 13-00 годині, керуючи автомобілем марки "Форд Ескорт", державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вул.Макарава, № 23 в сторону вул.Макарова, не вибравши безпечної дистанції та інтервалу руху, перед світлофором, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Сітроен С4", державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Свою вину в даній події ОСОБА_3 визнав, та зобов'язався відшкодувати завдані збитки. Зазначив, що претензій до працівників поліції не має, пояснення написані ним власноручно, про що свідчить його особистий підпис під ними.

Згідно Висновку експерта № 3.3-79/18 від 30 липня 2018 року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля "Citroen C4", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 30241,73 грн. Вартість матеріальних збитків є аналогічною вартості відновлювального ремонту.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 405260, автомобіль марки "Citroen C4", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, на праві власності належить ОСОБА_5.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до полісу № АК/6063444 від 01.03.2017 року.

Страховою компанією "АХА Страхування", де було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3, було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки учасники ДТП, після того як викликали працівників поліції, повідомили, що допомоги працівника патрульної поліції не потребують, бажають скласти Європротокол, проте Європротоколу складено не було. Зазначеними діями (бездіяльністю) водіями було порушено вимоги п.33.1.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", до страхової компанії не були надані необхідні для здійснення страхової виплати документи, що потягло відмову у виплаті страхової виплати, про що зазначено у листі ПАТ "СК "АХА Страхування" № 05328/14 від 06 вересня 2017 року.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

При цьому, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки").

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно абзацу 2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У роз'ясненнях, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23 грудня 2005 року судам роз'яснено, що у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

З аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що до шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, належить вартість відновлювального ремонту у тому числі й робіт щодо відновлення пошкодженої речі.

Тому, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що сума матеріальних збитків та сума відновлювального ремонту автомобіля "Citroen C4", реєстраційний номер НОМЕР_1, отриманих в результаті ДТП, яке мало місце 23 червня 2017 року, згідно висновку експерта є однаковою, стягненню підлягає сума матеріального збитку, завдана власнику даного автомобіля, яка складає 30241,73 гривень і цю суму необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5

Суд не може врахувати доводи відповідача та його представника, про те, що пояснення, в яких відповідач визнав свою вину у вчиненні зазначеної ДТП і зобов'язувався відшкодувати завдану шкоду, писалися ним під диктовку працівника поліції, не усвідомлюючи значення написаного, оскільки вважає, що не визнаючи своєї вини в судовому засіданні, ОСОБА_3 намагається уникнути відповідальності, адже поліція на місце ДТП була викликана і лише після визнання своєї вини відповідачем у наданих поясненнях, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 не складався.

Також судом не береться до уваги твердження відповідача, що внаслідок ДТП транспортний засіб позивачки отримав лише кілька подряпин, так як розмір матеріального збитку встановлено висновком експерта, і ця сума сумніву не викликає, оскільки даний висновок є обґрунтованим, його не оскаржено відповідачем, він з ним погодився, а тому сумніву у суду не викликає.

Оцінюючи всі вище наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення прав позивачки ОСОБА_5, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають до задоволення.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, їх характер і тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості.

Оскільки позивачкою не доведено спричинення їй моральних страждань, на підтвердження цього вона не надала відповідних доказів, тому суд вважає, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки позовні вимоги в цій частині не доведені жодним належним і допустимим доказом.

Не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат за проведення дослідження автомобіля для встановлення реальної вартості для його відновлення, оскільки на задоволенні даної позовної вимоги представник позивачки в судовому засіданні не наполягав. Доказів того, що за проведення експертизи були проплачені кошти по рахунку, суду надано не було. А оплата по наряду-замовленню № 409 від 28.09.2017 року за послуги по огляду автомобіля в ТзОВ фірмі "МТВ", де обслуговувався автомобіль, не є судовими витратами.

Керуючись ст.ст.13, 76-80, 82, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої у результаті ДТП - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальний збиток завданий у результаті ДТП в сумі 30241 (тридцять тисяч двісті сорок одну) гривню 73 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського Апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СР № 754220, виданий 18 серпня 2000 року Рівненським МВ УМВС України у Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія СР № 354878, виданий 27 лютого 1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2018 року.

Суддя Остапчук Л.В.