Справа № 539/1472/18
Провадження № 2/539/765/2018
Р І Ш Е Н Н Я

/заочне/

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого - судді Даценка В.М.,

за участю: секретаря - Ануфрієвої Н.М.,

представника Органу опіки та піклування - Рудик Ю.П.,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Лубнах цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані по АДРЕСА_1

Батько дітей, ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.03.2017 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.309 КК України.

Мати дітей, ОСОБА_7, систематично залишала малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на кілька днів без нагляду, зачинених у будинку. Діти знаходилися в занедбаному стані. Санітарний стан приміщення незадовільний.

Діти були влаштовані до дитячого відділення Лубенської клінічної центральної міської лікарні, де перебували у палаті самі.

В подальшому, розпорядженням голови Лубенської райдержадміністрації від 14.09.2017 року, малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 влаштовані до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини до поліпшення ситуації у сім'ї.

Із матір'ю дітей працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді проводилася системна робота щодо належного виконання батьківських обов'язків. Однак, мати зникла в невідомому напрямку, залишивши дітей у бабусі.

15.01.2018 року завдяки зусиллям бабусі діти були повернути у родину. Мати дітей зобов'язалася проживати разом з дітьми, але в лютому 2018 року знов зникла, про своє місцезнаходження не повідомляє, дітей не відвідує.

Старша дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, практично від народження проживає у сім'ї діда - ОСОБА_8, та баби - ОСОБА_2. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад.

Наразі всі діти проживають у родині ОСОБА_2.

Органом опіки та піклування виданий висновок від 16.05.2018 року про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей.

Позивач прохає:

- позбавити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3;

- передати малолітніх дітей на опікування органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації для встановлення статусу та вирішення питання щодо влаштування їх до сімейної форми виховання.

В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області заявлені позовні вимоги підтримала.

Третя особа - ОСОБА_2, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, жодних клопотань до суду не направили. Були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України.

На підставі ст.223 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

З'ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебувають у шлюбі. /а.с. 6-10, 11, 12/

Батько дітей, ОСОБА_6 засуджений до 4 років позбавлення волі за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.03.2017 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.309 КК України. /а.с.13-14/

Згідно повідомлення та акту обстеження Новооріхівської сільської ради від 12.09.2017 року ОСОБА_7 11.09.2017 року залишила малолітніх дітей 2015 та 2016 року народження вдома самих, без нагляду, в помешканні антисанітарні умови, брудно, розкидані речі, побите вікно, оголений провід від електронагрівача, діти брудні та напівоголені, у сина 2016 року народження синець на шиї. /а.с.15, 16/

Згідно акту ССД РДА діти були влаштовані до дитячого відділення Лубенської КЦМЛ, а матір зникла у невідомому напрямку. Дітей у лікарні відвідувала бабуся, з якою проведено профілактично-роз'яснювальну бесіду. /а.с.17/

Згідно акту служби у справах дітей від 13.09.2017 року зафіксовано, що ОСОБА_7 без попередження залишила дітей у платі лікарні самих, без нагляду. /а.с.18/

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 13.09.2017 року малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. /а.с.19-20, 21/

05.12.2017 року начальник служби у справах дітей звернувся до Лубенського ВП з клопотанням про встановлення місця перебування ОСОБА_7 /а.с.22/

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 15.01.2018 року повернуто малолітніх дітей із Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини за місцем проживання матері: с.Вовчик Лубенського району Полтавської області. /а.с.23, 24/

При цьому, з рішення комісії та розпорядження голови райдержадміністрації вбачається, що ОСОБА_7 за місцем проживання створила всі належні умови для виховання та розвитку малолітніх дітей.

Згідно довідки Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області від 13.03.2018 року неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживають разом з бабусею, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, та її чоловіком, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, по АДРЕСА_2 /а.с.25/

При цьому, згідно довідки та акту участі батьків у вихованні дитини від 13 березня 2018 року, виданих Вовчицьким дошкільним навчальним закладом «ДЗВІНОЧОК», ОСОБА_5 відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад, вихованням дитини займаються бабуся та дідусь. Батьки дитини в дошкільний навчальний заклад не приходили, не цікавились навчанням та розвитком доньки, не відвідували жодного свята та заняття, батьківських зборів, плату за перебування дитини у навчальному закладі не вносили. /а.с.26, 27/

Службою у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації складено висновок від 16.05.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 /а.с.5/

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Також суд зважає, що відповідно до п..15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Крім того, суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок зроблений без достатніх правових підстав, належним чином не мотивований.

Як вже зазначалося, 15.01.2018 року органом опіки прийнято рішення про повернення малолітніх дітей матері, та при цьому констатовано, що мати створила для дітей всі необхідні умови виховання та розвитку.

Водночас, вже через чотири місяці - 16.05.2018 року, орган опіки склав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно малолітніх дітей.

При цьому, органом опіки не досліджені та не наведені дані про зміну раніше створених матір'ю умов для проживання та виховання дітей. Незрозуміло які саме негативні зміни відбулися в сім'ї протягом вказаних чотирьох місяців та в чому полягає ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Фактично, висновку про доцільність позбавлення батьківських прав передували лише довідка про те, що діти проживають в будинку разом з бабусею та дідусем, а також довідка дошкільного закладу, який відвідує малолітня ОСОБА_5, про те, що батьки в навчальному закладі не з'являлися.

Жодних відомостей про місцезнаходження матері дітей не надано.

Тобто, позиція органу опіки щодо належного виконання матір'ю батьківських обов'язків кардинально змінилася через короткий проміжок часу, без наведення вагомих та достатніх аргументів.

Також, суд звертає увагу на положення ч.4 ст.164 СК України, згідно якого під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Натомість, орган опіки жодних відомостей про здійснення такого супроводу інформації не надав.

Що стосується позбавлення батьківських прав батька дітей, то така вимога органу опіки спирається виключно на той факт, що ОСОБА_6 відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Стаття 164 СК України встановлює перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Водночас, як вже зазначалося, ОСОБА_6 засуджений до 4 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.309 КК України. Вказані кримінальні правопорушення не вчинені щодо дитини.

Засудження батька за вчинення кримінального правопорушення не є самостійною та достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав.

Таким чином, позивачем не надані переконливі докази винної поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи викладене, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши в сукупності надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області (місцезнаходження: пл. академіка Бекетова, 19, м.Лубни, Полтавська област, ) в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, місце перебування: АДРЕСА_3), ОСОБА_7 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2), третя особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2), про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а за заявою учасника справи, якому заочне рішення не було вручене у день його проголошення - за його письмовою заявою, поданою протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко