Справа № 545/2609/18
Провадження № 2/545/1539/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Нагорній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 09.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №64.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сімї неможливо.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.03.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 64, що підтверджується свідоцтвом серії І-КЕ № 100412 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 176414 (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві, що надійшла до суду від позивача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися прізвищем «Біденко».

Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.ст.109 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 64 розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «Біденко».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4