Провадження № 2/161/686/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повторне заочне)

20 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі судового засідання Загоровської І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2017 року в суд звернулося ПАТ «УкрСиббанк» з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Свій позов мотивує тим, що 22.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно вказаного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 31 800,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 450.00 доларів США 22-го числа кожного місяця.

Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесено зміни, згідно яких продовжено строк повернення кредиту до 22.08.2027 року

Додатковою угодою №2 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесено зміни, згідно з яких позичальник зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 325,00 доларів США 28-го кожного числа місяця.

Згідно умов п. 1.3.1. Кредитного договору за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється в розмірі 11,6% річних. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом (п.1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку та сплачуються у порядку визначеному п. 1.3. кредитного договору.

Згідно п.8.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань (термінів повернення кредиту та/або процентів) відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Відповідачем порушено умови Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за використання кредитних коштів.

У відповідності до умов ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до Кредитного договору у випадку порушення позичальником умов договору в т.ч. термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів більше ніж на один день, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Враховуючи факт та термін порушення позичальником умов договору, банк вимогою від 06.03.2017 року за вих. № 23-1-2/694 визнав термін погашення кредиту таким, що настав достроково в повному обсязі.

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за Кредитним договором банком було укладено Договір поруки № 0/1 від 22.08.2007 року з додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року з ОСОБА_2

Згідно п. 1.4. Договору поруки відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. У відповідності до п. 1.3. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у вище вказаному Кредитному договорі.

Банк повідомляв відповідачів про необхідність сплати простроченого борту, проте позичальник та поручитель і по даний час ухиляються від добровільного виконання взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором та Договорами поруки.

Станом на 24.07.2017 року, сума боргу позичальника перед ПАТ «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту становить 26343,84 доларів США та пені у розмірі 10205 грн 21 коп, з яких: 23765,33 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1100,11 доларів США з 28.09.2016 року по 24.07.2017 року; 2578,51 доларів США заборгованість за процентрами за строк з 01.08.2016 року по 29.06.2017 року; 3026,76 пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 30.09.2016 року по 24.07.2017 року; 7178,45 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 30.09.2016 року по 24.07.2017 року.

На підставі наведеного, позивач просить суд, тягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.08.2007 року в розмірі 26343,84 доларів США та пені у розмірі 10205,21грн та понесені судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в заяві, просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомляли.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

22.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 . Згідно вказаного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 31 800,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтет них платежів у розмірі 450.00 доларів США 22-го числа кожного місяця.

Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесено зміни, згідно яких продовжено строк повернення кредиту до 22.08.2027 року.

Додатковою угодою №2 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесено зміни, згідно з яких позичальник зобовязався повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 325,00 доларів США 28-го кожного числа місяця.

У відповідності до умов ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно умов п. 1.3.1. Кредитного договору за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється в розмірі 11,6% річних. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом (п.1.3.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку та сплачуються у порядку визначеному п. 1.3. кредитного договору.

Згідно п.8.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобовязань (термінів повернення кредиту та/або процентів) відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідачем порушено умови Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за використання кредитних коштів.

У відповідності до умов ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У відповідності до Кредитного договору у випадку порушення позичальником умов договору в т.ч. термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів більше ніж на один день. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Враховуючи факт та термін порушення позичальником умов договору, банк вимогою від 06.03.2017 року за вих. № 23-1-2/694 визнав термін погашення кредиту таким, що настав достроково в повному обсязі (а.с. 36).

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за Кредитним договором банком було укладено Договір поруки № 0/1 від 22.08.2007 року з додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року ОСОБА_2 (а.с. 13,14 ).

Згідно п. 1.4. Договору поруки відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. У відповідності до п. 1.3. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у вище вказаному Кредитному договорі.

У відповідності до умов ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Банк повідомляв відповідачів про необхідність сплати простроченого борту, проте позичальник та поручитель і по даний час ухиляються від добровільного виконання взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором та Договорами поруки.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не визначений договором чи законом.

Станом на 24.07.2017 року, сума боргу позичальника перед ПАТ «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту становить 26343,84 доларів США та пені у розмірі 10205 грн 21 коп, з яких: 23765,33 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1100,11 доларів США з 28.09.2016 року по 24.07.2017 року; 2578,51 доларів США заборгованість за процентрами за строк з 01.08.2016 року по 29.06.2017 року; 3026,76 пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 30.09.2016 року по 24.07.2017 року; 7178,45 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 30.09.2016 року по 24.07.2017 року.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону та фактичних дій відповідача по погашенню ним вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобовязання по договору, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобовязання відповідача по несплаті ним вказаного боргу не є припиненим.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Виходячи з положень статті 99 Конституції України, ст. 192,533 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та статті 2 Закону України «Про банк і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом.

Крім того, з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 10383 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77,81,82, 263,264,265,268, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 533, 599, 610, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: 43025, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 3/5, в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (МФО 351005, код за на п/р 0113) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.08.2007 року в розмірі 26343,84 (двадцять шість тисяч триста сорок три долари США вісімдесят чотири центи) та заборгованість по сплаті пені в розмірі 10 205,21 (десять тисяч двісті пять гривень двадцять одна копійка) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 10 383 грн 60 коп грн. по 5191грн 80коп (пять тисяч сто девяносто одній гривні вісімдесят копійок) грн. з кожного.

Повторне заочне рішення оскаржується в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3