Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/1766/18
2/705/1466/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 міська державна нотаріальна контора, про зняття заборони на відчуження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 16.03.1994 року між її матірю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого ОСОБА_3 повинна була доглядати за ОСОБА_4, а вона, в свою чергу, передавала матері позивача у власність належне їй майно будинок за адресою: вул. Маяковського, 22, м. Умань. 18.08.1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено угоду про розірвання договору довічного утримання.

Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення відчуження належного її матері майна, вона дізналася, що у 1994 році працівниками ОСОБА_2 державної нотаріальної контори помилково було накладено заборону на відчуження належного їй будинку, який знаходиться за адресою: вул. Інтернаціональна, 53, м. Умань Черкаська область, а не на майно ОСОБА_4, а у 2007 році вказане обтяження було внесено до реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Після звернення до державної нотаріальної контори їй було повідомлено, що згідно інструкції про порядок дій щодо зняття заборони на відчуження майна, воно може бути виконане лише за рішенням суду і ніяк інакше, а тому, допомогти не можуть.

Після надсилання поштою позовної заяви 14 жовтня 2017 року ОСОБА_5 померла.

16 квітня 2018 року вона стала власником майна, належного її матері, а сама 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами. Проте, на це майно так і залишилася заборона на відчуження.

Таким чином, виникла ситуація, при якій власник не може в повній мірі розпорядитися належним йому майном, а тому, виходячи з приписів ст. 15 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку.

Просить суд скасувати заборону № 25738213 на відчуження майна на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що належать їй, ОСОБА_1, на праві приватної власності, знаходиться за адресою вул. Інтернаціональна, 53, м. Умань Черкаська область, яка накладена ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою та зареєстрована від 10.05.2007 року.

Скасувати з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону № 4929198.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Черкаської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 314218, виданого ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, мати позивача ОСОБА_3 померла 14 жовтня 2017 року, актовий запис № 720.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 05.10.2017 року за № 99444147, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Умань вул. Інтернаціональна, 53. Право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 113852, 07.09.2005 року, відділ житлового господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради. На вищевказаний будинок існує обтяження, а саме заборона, на підставі довідки ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори.

Згідно угоди, укладеної 18 серпня 1994 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3-2568, посвідченої державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, договір довічного утримання, посвідчений ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 16 березня 1994 року за реєстром № 3-954, зареєстрований в інвентарбюро м. Умані під № 2343, по якому ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_3 належний на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Умані по вулиці Маяковського, будинок № 22, Черкаської області, розірвали.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 11/2017, зареєстровано в реєстрі за № 694, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, є позивач по справі ОСОБА_1 (а.с. 17).

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Судом достовірно встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку № 53 по вулиці Інтернаціональній, 53 в м. Умані Черкаської області, прийнявши спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3

Однак, з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна встановлено, що на цю частину будинку накладено заборону, у звязку із укладенням договору довічного утримання, реєстраційний номер обтяження: 25738213, який було розірвано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що обтяження (заборона), яке міститься у Державному реєстрі жодного відношення ні до позивача, ні до належного йому майна не мають, та враховуючи що її наявність перешкоджає позивачу у реєстрації права власності, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявної заборони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження майна, внесеного ОСОБА_2 міською державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 10 травня 2007 року, реєстраційний номер обтяження 4929119, на підставі договору довічного утримання від 20 січня 1994 року, посвідченого ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою за реєстром № 3-227, на житловий будинок № 30 по вулиці Смірнова в м. Умані Черкаської області, запис про обтяження № 16736595.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Черкаської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: А. Б. Коваль