У Х В А Л А
Справа №338/1297/16-ц
28 грудня 2018 року смт. Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Битківського Л.М., з участю секретаря Дякун М.В., позивача-відповідача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, відповідача-позивача ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя, який прийнято судом до спільного розгляду.
Зокрема у первинній позовній заяві, яка була подана суду 23.11.2016 року ОСОБА_1ставила питання про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя шляхом стягнення компенсації з відповідача за належну їй частку у спільному майні подружжя у сумі 173340 грн. до якого відносила:
- транспортні засоби, набуті подружжям у період шлюбу, частка яких у грошовому еквіваленті була визначена нею у розмірі 124467 грн.;
При цьому позивачкою було сплачено судовий збір за квитанцією на суму 1753,40 грн. Повну суму судового збору позивачка зобовязалась сплатити після проведення у справі судової експертизи, якою буде визначено вартість обєктів нерухомості.
За ухвалою суду від 16.08.2017 року, та повторно від 29.01.2018 року у справі призначались судові будівельно-технічні експертизи, на вирішення яких серед іншого ставились питання про дійсну ринкову вартість нерухомого майна. Однак вартість житлового будинку експертом так і не було визначено, оскільки ОСОБА_3 відмовив експертам у доступі до обєкту.
19.11.2018 року ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимог у частині визначення суми заявленого позову, виходячи з того, що нею самостійно отримано довідку оцінювача про вартість житлового будинку в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області, яка визначена у сумі 650000 грн., з якої вона претендує на половину. Таким чином ціна позову відповідно до уточненої позивачкою заяви складає 507822 грн.
При цьому, 26.12.2018 року позивачкою ОСОБА_1 подано до канцелярії суду копію квитанції про сплату судового збору, відповідно до якої нею доплачений судовий збір у сумі 2080,15 грн.
Таким чином позивачкою усього сплачено 3761,9 грн. судового збору (1753,4+2008,5).
26.12.2018 року позивачкою подано суду клопотання про залишення без розгляду позовних вимог у частині стягнення з відповідача грошової компенсації на частку у транспортних засобах, яку вона оцінювала у сумі 124467 грн.
В судовому засіданні позивачка та її представник заявлене клопотання підтримали, просили позов у цій частині залишити без розгляду.
Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого клопотання. Вказав, що відповідно до ст.257 ч.1 п.5 позов може бути залишений без розгляду за заявою позивача до початку розгляду справи по суті. Оскільки розгляд справи уже розпочався, то підстав для задоволення заявленого клопотання немає.
Заслухавши думку сторін, суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до ст.207 ЦПК України у реакції кодексу, що діяв до 15.12.2017 року, позовна заява могла бути залишена без розгляду на будь-якій стадії.
Водночас чинний Цивільно-процесуальний кодекс у ст.257 ч.1 п.5 обмежив право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду стадією, яка передує початку судового розгляду.
Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.
Таким чином, за клопотанням позивача на стадії судового розгляду позовні вимоги не можуть бути залишені без розгляду.
Водночас, суд звернув увагу на те, що позивачкою ОСОБА_1 сплачено позовні вимоги у сумі 3761,9 грн., в той час, як заявлені вимоги майнового характеру заявлені на суму 507822,50 грн. Таким чином, сума судового збору не доплачена у розмірі 1316,32 грн.
Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України, несплачена сума судового збору підлягає сплаті у визначений судом строк.
З огляду на наведене ОСОБА_6 слід сплатити недоплачену суму судового збору у розмірі 1316,32 грн. у визначений судом строк, в іншому випадку позовні вимоги будуть залишені без розгляду у порядку, визначеному п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.257 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду позовних вимог у частині стягнення з відповідача грошової компенсації на частку у транспортних засобах, яка оцінена у сумі 124467 грн.
Зобовязати ОСОБА_1 доплатити 1316,32 грн. несплаченого судового збору у 15-ти денний строк з часу проголошення ухвали, в іншому випадку позовні вимоги будуть залишені без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя