справа №176/2653/18
провадження №2/176/1210/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.

за участі секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №97 у будинку №2 по вулиці М.Грушевського в місті Жовті Води Дніпропетровської області та стягнути з відповідача на свою користь судовий збіру розмірі 704,80 грн. сплачений при зверненні з позовною заявою до суду.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17 грудня 2016 року №3655 державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори, належить квартира №97, що знаходиться в місті Жовті Води по вул. М. Грушевського (колишня назва - вулиця ОСОБА_4) в будинку під номером 2 в м. Жовті Води Дніпропетровської області. 13 липня 2917 року у зазначеній квартирі зареєструвались та мешкають її малолітня онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та невістка ОСОБА_1О,, ІНФОРМАЦІЯ_3. З 19 жовтня 2004 року в зазначеній квартирі зарєстрований відповідач ОСОБА_2, який є її рідним братом. Але з моменту реєстрації та до теперішнього часу відповідач в даній квартирі фактично не проживає, не сплачує комунальні послуги. Реєстрація відповідача утворює перешкоди вільно розпоряджатися квартирою та оформляти житлову субсидію, що змусило її звернутись до суду.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року було вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судовому засіданні участі не приймала. Матеріали справи містять заяву позивача ОСОБА_1 згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Поштовий конверт направлений на його адресу повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Третя особа, ОСОБА_1 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Матеріали справи містять її заяву гідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2016 року та згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира, загальною площею 62,3 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Грушевського М. (колишня назва - вулиця ОСОБА_6) будинок під номером 2, квартира 97 в місті Жовті Води Дніпропетровської області (а.с.8, 12).

Відповідно довідки про склад сімї від 30.10.2018 року та згідно відомостей адресно довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області за адресою місто Жовті Води вулиця Грушевського 2/97 зареєстрованими окрім позивача значаться ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Із пояснень позивачки ОСОБА_1 у позовній заяві, її брат ОСОБА_2, з моменту реєстрації та до теперішнього часу у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Його реєстрація у даній квартирі носить суто формальний характер.

Таким чином більше десяти років відповідач не проживає та не приймає участі в утриманні квартири, в оплаті житлово-комунальних послуг і не ставляться до житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання, хоча й залишаєтьсяя зареєстрованим за даною адресою.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень йогоправа хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири), член його сімї вправі вселити в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У сенсі ст. 64 ЖК України, до членів сімї належать дружина, діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад один рік.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам у користуванні будинком та/або що з цього питання відповідачі звертались до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачами зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Враховуючи вищевикладене, те що позивач наполягає на задоволені позову, а відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, те що позивач, є власником квартири АДРЕСА_2, а відповідач будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, втратив таке право, внаслідок не проживання у ній без поважних на це причин понад 10 років, тобто більше одного року, суд вважає за доцільне визнати останнього таким, що втратив право користування належним позивачу як власнику жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 133,141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 263-265, 355 ЦПК України і у відповідності зі ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №97 у будинку №2 по вулиці М. Грушевського (колишня назва- вулиця ОСОБА_6) в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська

Дніпропетровської області