Справа № 638/9018/17
Провадження № 2/638/355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарях Романової О.В., Підвисоцькій А.М, ОСОБА_1

за участю :

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про стягнення компенсації командировочних виплат за відрядження,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Теплоенергомонтаж» про стягнення компенсації командировочних виплат за відрядження, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 24.05.2011 працював у відповідача, з 418.11.2016 звільнений у звязку з виходом на пенсію. За період його роботи у ПАТ «Теплоенергомонтаж»є заборгованість по заробітній платі, на яку виданий судовий наказ. Крім того ПАТ «Теплоенергомонтаж» заборгувало йому компенсацію за командировачні виплати по відрядженню в республіку Іран у розмірі 38890,15 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 38890,15 грн.

Позивач ОСОБА_3 підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював у ПНУ ПАТ «Теплоенергомонтаж» з 25.04.2011. 18.11.2016 позивача було звільнено за ст. 38 КЗпП (а.с. 8-10).

Відповідно до довідки по заборгованість по заробітній платі, яка видана ОСОБА_2 він працював в ПУ ПАТ «Теплоенергомонтаж» з 24.05.2011 по 18.11.2016. Заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2015 по 18.11.2016 склала 29819,75 грн (а.с.12).

Судовим наказом №638/1603/17 від 08.02.2017 з ПУ ПАТ «Теплоенергомонтаж» стягнуто на користь Хгонник Ю,О. суму заборгованості по заробітній платі за період з 01.04.2015 по 18.11.2016 у розмірі 29819,75 грн. судовий наказ набрав законної сили 03.03.2017 (а.с.14).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.05.2017 у справі №638/1603/17 встановлено, що правонаступником ПУ ПАТ «Теплоенергомонтаж» є ПАТ «Теплоенергомонтаж». Ухвала набрала законної сили 07.06.2017 (а.с.16-17).

Відповідно до ч 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1, 2 статті 121 КЗпП України встановлено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовим відрядженням. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Пунктом 1 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 у редакції наказу Міністерства фінансів України 17.03.2011 № 362 (далі - Інструкція), службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток (п. 4 розділу І Інструкції).

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи докази суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.10.2017 було витребувано у відповідача інфомацію щодо перебування позивача ОСОБА_2 Ю,О. у відрядженні, витребувано довідку про заборгованість за витрати на відрядження у республіку Іран.

Відповідачем не надано зазначених доказів суду.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв'язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об'єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Приписами ч.2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасник справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням заяви.

У відповідності до ч. 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона, якщо його обовязковість передбачена правилами перевезення на відповідному виді транспорту, та розрахункових документів про їх придбання за всіма видами транспорту, в тому числі на чартерні рейси; рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого працівника, в тому числі бронювання місць у місцях проживання; страхових полісів тощо.

Отже, оскільки будь-яких доказів у розумінні п. 4 розділу ІІІ Інструкції на підтвердження понесених витрат на відрядження позивачем не надано у задоволені позову слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 121 КЗпП, Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про стягнення компенсації командировочних виплат за відрядження - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.12.2018.

Суддя: І.В. Семіряд