РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретаря Зубрицької Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 2002 року по 2013 рік. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частини доходу.

Дитина ОСОБА_3 відвідує спортивні секції, гуртки розвитку, у зв»язку з чим потребує додаткових витрат. На підтримку належного стану здоров»я витрачаються кошти з метою придбання спеціального одягу, лікарських засобів. Позивачем також за особисті кошти купуються інші речі та приладдя, особливого харчування, що, на її думку, забезпечує розвиток дитини, сприяє корекції стану здоров»я.

Позивач посилається на вказані обставини та зауважує, що протягом 2015 -2018 років придбано та сплачено:

-ортопедичне взуття на загальну суму 5917,50 грн.;

-коректор для постави за 256,00 грн.;

-відвідування дитиною лікаря-стоматолога - 3989,60 грн.;

-відвідування реабілітаційних заходів - 1750,00 грн. благодійних внесків;

-ліки на суму 7067,49 грн.;

-спеціальний одяг для занять спортом 609,39 грн.;

-відвідування секції «Спортивної аеробіки» 230,00 грн.; оздоровчого центру «Баланс» 940,00 грн.;

-відвідування термінальних вод «Жайворонок» в м.Берегово в сумі 1900,00 грн.;

-проїзд до Одеського клінічного санаторію «Чкалова» - 281,11 грн.;

-курс дельфінотерапії 10 500,00 грн.;

-лікування в санаторії «Дениші» на суму 3240,00 грн. та 3190,00 грн.;

-спортивне навчання у шаховій школі 2540,00 грн.;

-дошкільне навчання у школі усного рахунку «Соробан» - 1100,00 грн.;

-відвідування музеїв, театрів, цирку, концертів 4227,59 грн.;

-канцелярське приладдя 4422,58 грн.;

-велосипед. Шрифтова ний самокат, смартфон 7746,25 грн.;

-відвідування бальних танців 2417,72 грн.

Позивач, вказуючи на положення ст. 185 СК Украни, яка визначає участь батьків додаткових витратах на дитину, усунення відповідача від надання допомоги, просить стягнути 59 135,23 грн.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де особа вказала, що на момент розірвання шлюбу дитина була здоровою та не потребувала додаткових витрат. Починаючи з 2014 року з боку позивача чиняться перешкоди у спілкуванні із дитиною, а рішенням Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав. Відповідач зауважує, що придбання речей на визначену за вимогами позову суму свідчить про матеріальну спроможність з боку позивача здійснювати такі витрати. Зазначає, що працює в ТД «Фідленс», має незадовільний стан здоров»я.

Крім того, просить звернути увагу та надати оцінку належності доданих до позовної заяви як доказів чеків, квитанцій.

Позивачем надано відповідь на відзив, де особа просить взяти до уваги доходи відповідача, які є достатніми, а також рішення цивільній справі № 295/12237/14, ухвалене у аналогічному спорі між тими ж сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача з приводу задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідач ОСОБА_2 є особою, що заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 19.12.2016 року позбавлена батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 перебуває на лікарському обліку, потребує особливого догляду за станом здоров»я.

Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Заявлені позивачем до відшкодування витрати не можуть в повному обсязі вважатись додатковим в розумінні ст. 185 СК україни, яка встановлює особливості їх призначення.

Загальний стан здоров»я враховано судом при вирішення спору про стягнення аліментів та встановлення розміру частки від доходу відповідача, що стягується на користь позивача. Вказана обставина підтверджується змістом рішення Богунського районного суду м .Житомира від 12.06.2013 року.

Додатковими витратами, за переконанням суду, слід визнати такі, що пові»язані із придбанням ортопедичного взуття на загальну суму 5917,50 грн. (а.с 203-205), коректору постави на суму 256,00 грн. (а.с.205), лікування у стоматолога на суму 2380,00 грн. (а.с.206) При цьому, суд враховує на підтвердження витрат товарні чеки, за змістом яких виявлено проведення лікування дитини, та відхиляє як докази квитанції до прибуткового касового ордера ПП «Прем»єр Дент», що не можуть чітко ототожнюватись з проходженням відповідних процедур дитиною.

Не можуть вважатись додатковими витратами на дитину внесені благодійні внески, в тому числі при відвідуванні реабілітаційних заходів у Центрі медико-соціальної реабілітації у складі комунального закладу «Житомирський обласний будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, що залишились без піклування.

Є пов»язаними із розвитком дитини заняття у секції «Спортивна аеробіка» та в оздоровчому центрі «Баланс», за відвідування яких позивачем сплачено 230 та 940 грн. відповідно (а.с.219).

Судом також враховано, що з метою забезпечення можливості відвідувати вказані секції позивач зазнала витрат на придбання спеціального одягу та обладнання на суму 609,39 грн.

Погоджується суд з доцільністю відвідування лікувальних плавань в басейні термінальних вод «Жайворонок» в м. Берегово на підтримку стану здоров»я дитини, та, вирішуючи питання про розмір витрачених безпосередньо на дитину грошових коштів, вважає необхідним розподілити заявлену суму в 1900, грн. навпіл, оскільки, вочевидь, проживання та відвідування заходів відбувалось спільно із матір»ю (а.с.220). Приміткою до квитків вказано «Дорослий».

Є підтвердженим проходження лікування дитини у лікувально-санаторному центрі «Дениші» у період з липень-серпень 2016 року та серпень 2017 року, загальні понесені витрати в сумі 3240 та 3190 грн. відповідно (а.с.225).

Суд враховує витрати на проїзд дитини до Одеського клінічного санаторію ім. Чкалова в розмірі 281,11 грн. (а.с.221).

Позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату навчання дитини ОСОБА_3 у шаховій школі в сумі 2540,00 грн., оплату дошкільного навчання у школі усного рахунку «Соробан» в розмірі 1100,00 грн., відвідування бальних танців 2417,27 грн. (а.с.228-230).

Суд звертає увагу, що згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За умови диспозитивності та змагальності сторін не є виправданим та не відповідає цілям цивільного судочинства, в тому числі щодо справедливого та неупередженого розгляду справи, які превалюють над іншими міркуваннями в судовому процесі, загальний підрахунок та визначення цілей кожного з придбаних товарів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінка наданих на підтвердження вимог доказів в вигляді численних чеків з відтворенням придбаних товарів здійснюється судом шляхом всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження кожного доказу окремо, групи однотипних доказів, їх сукупності у взаємному зв»язку.

Принцип справедливості, який є оціночним у кожному випадку окремо, полягає у дотриманні та збереженні права дитини на повноцінне матеріальне забезпечення, перевага такого права над інтересами інших осіб, баланс прав таких осіб як учасників справи між собою.

Загальні витрати на відвідування театрів та вистав в розмірі 4427,59 грн., придбання речей в забезпечення дошкільного розвитку, в тому числі канцелярського обладнання, яке позивач визначила в сумі 4422,58 грн., ліків на загальну суму в 7067,49 грн. суд визнає як частково сполучені з терміном додаткових витрат, а тому, керуючись принципом доцільності, виваженості, вважає необхідним обмежити такий розмір на загальному рівні 7000,00 грн. Є необхідним додати, що витрати на придбання ліків також включаються в утримання, яке здійснюється за стягнутими з відповідача аліментами, при вирішенні питання про розмір яких суд виходив також зі стану здоров»я дитини.

Не можуть вважатись додатковими витратами придбання велосипеду, самокату, смартфону на загальну суму 7746,25 грн.

Так само не може визнатись судом як додаткові витрати сплачену на відвідування Київського дельфінарію суму 10 500.00 грн.

Необхідність відвідування такого закладу саме за обов»язковим призначенням лікаря не підтверджена.

Суд також вважає необхідним зазначити, що придбання речей значної матеріальної вартості лише з суміжним відношенням до розвитку здібностей за умови суб»єктивного підходу до процесу виховання, пов»язаних із цим питань забезпечення дитини, повинно враховувати наступні обставини.

Згідно з ст. 150 С України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання.

Оскільки батьківське право особи - відповідача, є втраченим, що виявляє і відсутність можливості на доведення іншому з батьків погляду та думок з приводу виховання дитини, одноособове придбання вищевказаних речей може виявляти зловживання в утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, внаслідок яких загальна сума понесених додаткових витрат підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Як зауважувалось вище, обов»язок утримання дитини є рівним для батьків.

З огляду на вказане суд вважає необхідним стягнути з відповідача як ? частини доведених загальних додаткових витрат, що становить 31051,16 / 2 = 15525,58 грн.

Керуючись ст.ст.258-273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1, прож. Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Дерганівка, вул. Шкільна, 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, прож ІНФОРМАЦІЯ_2) додаткові витрати на дитину в розмірі 15 525,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 02.01.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов