КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1292/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Київ

Справа № 752/7664/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», подану представником Ботвінко Олександром Анатолійовичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року, постановлене у складі судді Колдіної О.О.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог: Генеральна прокуратура України, Прокуратура Дніпропетровської області про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У квітні 2017 року позивач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання інформації відносно ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», опублікованої та поширеної ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «УкрРудПром» у статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5» недостовірною та такою, що порушує право на повагу до ділової репутації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зобов'язання ОСОБА_4, який є реєстрантом доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_1» та, відповідно, власником веб-сайту «УкрРудПром», в тижневий термін з дня набрання чинності рішенням суду опублікувати спростування недостовірної інформації відносно ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», опублікованої та поширеної ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «УкрРудПром» у статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5», шляхом опублікування резолютивної частини судового рішення, прийнятого за результатами розгляду даного позову, на головній сторінці веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 без будь-яких редакційних або інших коментарів, а також стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на веб-сайті «УкрРудПром» було опубліковано та поширено статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4», а ІНФОРМАЦІЯ_3 в продовження вказаної статті опубліковано та поширено ще одну статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Реєстратором доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач у справі.

Позивач зазначає, що в зазначених статтях оприлюднено недостовірну інформацію, що полягає у звинуваченні ПАТ «АреселорМіттал Кривий Ріг» в незаконному звільненні 21 добровольця. Однак, фактично працівників, про яких йшла мова в зазначених статтях, на підставі їх особистих заяв було звільнено в зв'язку з призовом на строкову військову службу до Збройних Сил України, а не на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Всупереч твердженням автора статті, вказані працівники не були добровольцями, їх призов не був пов'язаний з мобілізацією та з участю в антитерористичній операції. Тому інформація, поширена в мережі Інтеренет на веб-сайті «УкрРудПром» у статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5» не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним належним та допустимим доказом, і є такою, що порочить ділову репутацію позивача перед невизначеним, але широким колом осіб.

Крім того, позивач зазначає, що неправдиві відомості у зазначених статтях, які були поширені серед інтернет-користувачів, дискредитують позивача як суб'єкта господарювання та створюють реальну загрозу порушення його ділової репутації, а також завдає моральної шкоди, яку позивач оцінює в 10000 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ботвінко О.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що норма ч. 3 ст.277 ЦК України, якою керувався суд відмовляючи у задоволенні позову, була виключена з Цивільного кодексу України в 2014 році на підставі Закону України «Про внесення змін і деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому застосування судом даної норми призвело до порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що стало наслідком ухвалення незаконного судового рішення.

Зазначав, що відповідно до ст.302 ЦК України, на яку послався суд першої інстанції, фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело. ІНФОРМАЦІЯ_2 на веб-сайті «УкрРудПром» було опубліковано та поширено зазначену статтю, а ІНФОРМАЦІЯ_3 в продовження вказаної статті опубліковано та поширено ще одну статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5». Тобто, відповідачем було поширено у різний проміжок часу 2 статі на своєму веб-ресурсі. Виходячи з детального огляду та вивчення даних статей вбачається, що в першій статті не містилося конкретного посилання на офіційне джерело, де містилися інформація (вказівка на конкретну сторінку з розміщенням інформації), а у другій статті взагалі будь-які посилання на офіційні джерела відсутні.

Крім того, норми ст.302 ЦК України, на яку посилається суд першої інстанції, не місять положення, що інформація, отримана з офіційних джерел не підлягає спростуванню. Крім того, норми ст.302 ЦК України, жодним чином не можуть нівелювати та скасувати приписи ст.68 Конституції України, ч.1 ст. 277 ЦК України. Також, відповідно до ч. 6 та 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Також суд першої інстанції не звернув увагу, що позивачем зазначалося в заявах, яка інформація є недостовірною в статті «ІНФОРМАЦІЯ_4», а саме: інформація відносно того, що ПАТ «АМКР» було звільнено осіб, які були мобілізовані до Збройних сил України.

Крім того, не погоджується з висновком суду про те, що в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Вказував, що ділова репутація ПАТ «АМКР» є запорукою успіху, стабільності отримання товариством матеріальних благ. Вважає, що неправдиві відомості, поширені серед користувачів мережі Інтернет та відвідувачів інтернет-сайту «УкрРудПром» дискредитують позивача як суб'єкта господарювання та створюють реальну загрозу порушення його ділової репутації. Більше того, викладена інформація зачіпає ділову репутацію компанії АрселорМіттал, що є іноземним інвестором.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Генеральної прокуратури України - Ступак Д.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилався на те, що інформація, викладена ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному веб-порталі Генеральної прокуратури України та офіційному сайті прокуратури Дніпропетровської області у повідомленнях щодо незаконного звільнення працівників з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у період проходження ними строкової військової служби ґрунтується на матеріалах кримінальних проваджень та судових рішеннях, а тому вона не може бути визнана недостовірною та спростованою. Спростування змісту таких відомостей, закріплених матеріалами кримінального провадження, перебуває поза межами компетенції цивільних судів. Оцінивши належним чином наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході судового розгляду не знайшли підтвердження обставини, наведені позивачем, щодо розповсюдження відповідачем недостовірної інформації. Отже, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, їм надано правильну правову оцінку та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник прокуратури Дніпропетровської області України - Афанасенко К. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилався на те, що інформація, вказана у повідомленні для засобів масової інформації, є достовірною та підтверджується належними доказами, а отже висновки суду першої інстанції є вірними та обґрунтованими. Більш того, зазначена вище інформація щодо незаконного звільнення працівників з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не спростовується самим позивачем. Доводи апеляційної скарги, як і доводи позовної заяви, фактично зводяться до незгоди з оціночними судженнями, викладеними у статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_5» їх авторами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 посилалась на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи позивача не спростовують законності та обґрунтованості висновків суду, тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Вказувала, що доводи скаржника про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права внаслідок посилання судом першої інстанції на виключену з ЦК України презумпцію недостовірності негативної інформації є необґрунтованими, оскільки навпаки покладають на відповідача додатковий обов'язок (у разі поширення негативної інформації) доведення того, що вона є достовірною. Поширення відповідачем офіційної інформації з посиланням на офіційне джерело є підставою звільнення його від відповідальності на підставі частини другої ст. 302 ЦК України, навіть якщо така інформація не відповідає дійсності. Поширені в статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» оціночні судження не містять фактичної інформації, здійснені в межах свободи вираження поглядів, гарантованої ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а отже, не можуть спростовуватися. Зазначала, що твердження позивача про недостовірність всієї інформації, поширеної відповідачем у статтях, суперечить ст.ст. 77, 89, 178 ЦПК України та не узгоджується з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1, за змістом якого вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Крім того, завдання немайнової шкоди саме у зв'язку зі звільненням працівників за мобілізацією, при тому що сам факт звільнення не заперечується позивачем, а незаконність цього факту підтверджена кримінальними провадженнями, не доведене жодними належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Ботвінко О.А. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, представники третіх осіб ГаврилюкО.М., Ступак Д.В. вважали доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, викладені позивачем, щодо розповсюдження відповідачем недостовірної інформації в опублікованих ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «УкрРудПром» статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5», в зв'язку з чим вимоги позивача про спростування інформації, викладеної в зазначених статтях, не підлягають задоволенню.

Також не знайшов свого підтвердження факт заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки не встановлено і не доведено в ході судового розгляду порушення права позивача з боку відповідача здійсненням публікацій статей «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними і обгрунтованими.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «УкрРудПром» були опубліковані статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5».

У статті, опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що з «АрселорМіттал Кривий Ріг» звільнили 21 працівника, мобілізованого у Збройні Сили України, зазначається, що у зв'язку з незаконним звільненням 21 співробітника «Арселор Міттал Кривий Ріг», які проходили військову службу у Збройних Силах України, розпочаті кримінальні провадження за фактами грубого порушення законодавства про працю. Про це повідомляє прес-служба прокуратури Дніпропетровської області.

Відповідно до змісту вказаної статті, чинним законодавством передбачено збереження робочого місця, посади і середньої заробітної плати за працівниками, які були призвані під час мобілізації для проходження строкової військової служби у Збройних Силах України. Проте посадові особи вказаного підприємства, з порушенням вимог законодавства про працю, незаконно звільнили 21 працівника в період проходження ними строкової військової служби, - зазначено у повідомленні.

Таким чином, у зазначеній статті міститься інформація про незаконне звільнення 21 працівника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що проходили військову службу в Збройних Силах України, проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях за фактом грубого порушення законодавства про працю посадовими особами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», процесуальне керівництво у яких здійснювалось Криворізькою місцевою прокуратурою № 1, а також про те, що 14 начальникам структурних підрозділів, що приймали рішення про звільнення, готується повідомлення про підозру у вчиненні злочину, і що один обвинувальний акт вже надісланий до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу.

Таким чином, у вказаній статті міститься посилання на джерело отримання інформації: повідомлення прес-служби прокуратури Дніпропетровської області.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що зазначена інформація була отримана з веб-сайту Прокуратури Дніпропетровської області, яка в подальшому була також опублікована на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

Зазначені у статті обставини підтверджуються відповіддю керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 від 05.10.2017 року на запит головного редактора «Інтернет-порталу «УкрРудПром» ОСОБА_4 ( а.с. 82)

В зазначеному листі керівник Криворізької місцевої прокуратури № 1 підтвердив головному редактору Інтернет-порталу «УкрРудПром», що Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 в період часу з вересня 2016 року по квітень 2017 року здійснено нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у 14 кримінальних провадженнях вказаної категорії. Зазначені кримінальні провадження, були розпочаті за фактом незаконного звільнення 21 працівника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які проходили військову службу в Збройних силах України, також повідомлено про результати розгляду кримінальних проваджень.

Також судом першої інстанції прийнято до уваги наданий відповідачем відеозапис виступу Керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 в прямому ефірі телеканалу «Перший міський Кривого Рогу» в передачі «Інтерв'ю дня» від 17.10.2016 року, в якому керівник прокуратури повідомляв про хід досудового розслідування у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені за фактом порушення трудового законодавства при звільненні працівників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які проходили військову службу, у тому числі і в зоні АТО.

Відповідно до ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» , публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах. Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що у статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» належним чином не зазначено конкретного посилання на офіційне джерело, тобто вказівка на конкретну сторінку з розміщенням інформації, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у даній статті неодноразово вказано, що зазначена інформація взята із повідомлення прес-служби Прокуратури Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Доводи апеляційної скарги позивача також полягають у тому, що фактично працівників, про яких йшла мова у зазначених статтях, на підставі їх особистих заяв було звільнено у зв'язку з призовом на строкову військову службу до Збройних сил України, а не на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Також всупереч інформації, відображеній у даних статтях, вказані працівники не були «добровольцями», їх призов не був пов'язаний з мобілізацією та участю в антитерористичній операції.

Однак, як вбачається зі змісту повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного прес-службою прокуратури Дніпропетровської області для засобів масової інформації, копія якого була надана суду першої інстанції ( а.с. 115, т. 1), дослівно із другого абзацу повідомлення: « … працівниками, яких було призвано під час мобілізації для проходження строкової військової служби у Збройних силах України.»

Таким чином, терміни, вжиті відповідачем у статті «ІНФОРМАЦІЯ_4», відповідають змісту повідомлення, отриманого з офіційного джерела, а тому вищезазначені доводи колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Оскільки інформація, викладена ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному сайті прокуратури Дніпропетровської області у повідомленні для засобів масової інформації стосовно незаконного звільнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 21 працівника у період проходження ними строкової військової служби, ґрунтується на матеріалах кримінальних проваджень та судових рішеннях, то в цій частині вона не може бути визнана недостовірною та спростованою.

Щодо статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» від ІНФОРМАЦІЯ_3, то з її змісту вбачається, що на адресу веб-сайту «УкрРудПром» прес-служба Криворізького металургійного комбінату надіслала свій коментар, в якому у відповідь на статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4», надала власний коментар, який дослівно наведено у цій статті.

Таким чином, позивач скористався правом на відповідь, передбаченим ст. 277 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 10-І Закону України «Про доступ до публічної інформації» будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов'язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Також у статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» міститься коментар автора щодо інформації, опублікованої у попередній статті та відповіді ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Разом з тим, заявляючи позовні вимоги, позивач просив визнати недостовірною в цілому інформацію, викладену у зазначених статтях, не вказуючи дослівний зміст фраз, висловів із статті «ІНФОРМАЦІЯ_5», яку саме інформацію він вважає недостовірною та просить спростувати.

При цьому зі змісту зазначеної статті вбачається, що висловлювання автора статті «ІНФОРМАЦІЯ_5» не містять будь-якої інформації про фактичні дані, події, тощо, а лише оцінку дій керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за фактом незаконного звільнення працівників.

Доводи апеляційної скарги про те, що у статті містяться фактичні дані: «стосовно двадцяти добровольців-працівників ПАТ «АМКР», які направилися захищати Батьківщину; завдяки 21 працівнику ПАТ «АМКР» не опинився на території ЛДНР; прийняте під керівництвом генерального директора ПАТ «АМКР» ОСОБА_12 рішення про економію на наших добровольцях» тощо, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки про спростування конкретних висловів позовні вимоги заявлені не були. Однак наявність вказаних висловів у змісті вищевказаної статті не дає суду підстав для визнання інформації, викладеної в статті «КАЛОНоскопія», недостовірною, оскільки зі змісту статті вбачається, що зазначені позивачем фрази виділені із контексту статті ( коментаря автора), яка у цілому є оціночним судженням, оскільки містить критичну оцінку дій, вчинених позивачем - звільнення з роботи працівників, яких було призвано під час мобілізації для проходження строкової військової служби у Збройних силах України.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Верховний Суд України роз'яснив, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини вказує, що слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (рішення ЄСПЛ від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе (рішення ЄСПЛ у справі «Гендісайд проти Сполученого Королівства» від 07 грудня 1976 року).

Відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Європейський суд з прав людини 2 червня 2016 року ухвалив рішення у справі № 61561/08 «Інститут економічних реформ проти України», де розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції, існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, викладені позивачем, щодо розповсюдження відповідачем недостовірної інформації в опублікованих ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «УкрРудПром» статтях «ІНФОРМАЦІЯ_4» і «ІНФОРМАЦІЯ_5», в зв'язку з чим вимоги позивача про спростування інформації, викладеної в зазначених статтях, не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача про необґрунтовану відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки підставою для відшкодування моральної шкоди позивач зазначає порушення його прав відповідачем шляхом розповсюдження недостовірної інформації, приниження ділової репутації юридичної особи, та дії відповідача, що загрожують порушенню ділової репутації позивача. Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог про спростування недостовірної інформації, то відсутні і підстави для відшкодування моральної шкоди.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, цих висновків не спростовують.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача щодо посилання суду першої інстанції на ч. 3 ст. 277 ЦК України, яка втратила чинність на підставі Закону №1170-VІІ від 27.03.2014 року. Враховуючи, що таке посилання не призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з цих підстав, а посилання суду на норму ч.3 ст. 277 ЦК України підлягають виключенню із мотивувальної частини рішення, у зв'язку з чим рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», подану представником Ботвінко ОлександромАнатолійовичем, - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року - змінити та виключити з мотивувальної частини рішення посилання на ч. 3 ст. 277 ЦК України.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.