Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Тхір О.А,

за участі секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представника заявника - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду через представника із зазначеною заявою та просить видати обмежувальний припис яким заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.знаходитись у місці проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. у АДРЕСА_1 та за місцем роботи заявниці на посаді-в.о.старости старостинського округу с. Великі Лази та Циганівці Баранинської ОТГ за місцем розташування у с.Великі Лази по вул.Вознесенська б/н -строком у шість місяців.

Свої вимоги мотивувала тим, що 17.12.2018року ОСОБА_4 звернулась у СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області з заявою щодо домашнього насильства, яке вчиняє її чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. до неї. Стверджує, що дана заява була зареєстрована у поліції на вимогу постраждалої ОСОБА_4 /талон-повідомлення №726/, однак після подачі даної заяви до поліції ситуація тільки погіршилась і ніякі висновки чоловік не робить та навпаки погрожує їй та дітям та тисне на неї, щоб вона забрала заяву з поліції та з суду про розлучення, судовий розгляд справи призначено на 14.01.2019 року. Зазначає, що чоловік і далі погрожує та намагається зробити дозвіл на зброю та вчиняє інші засоби впливу на заявника. Зауважує, що 20.12.2018року відбулась зустріч адвоката з клієнткою у справі щодо домашнього насильства /адвокат був наданий МЦ безоплатної правової допомоги у який звернулася потерпіла/. Крім того у заяві повідомляє, що під час зустрічі з адвокатом потерпіла розповіла та черговий раз наголосила про моральний, психологічний та фізичний тиск свого чоловіка, який вона терпить та тривалий час відчуває на собі, що дальше вже терпіти неможливо.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення що відповідають змісту позовних вимог, просить задовольнити позов.

Заінтересована особа та його представник заперечили проти заявлених вимог, про що подали письмові пояснення та заперечення. Зокрема в судовому засіданні зазначили, що вимоги не підтверджено жодним належним доказом та, крім того, як у чоловіка відсутнє інше місце проживання. Одночасно повністю заперечували про наявність обставин, про які розповідає заявниця та її представник.

Окрім того, пзаінтересованою особю подано заяву про допит свідка ОСОБА_5, яку частково задоволено судом, зокрема в частині допиту свідка в судовому засіданні було задоволено та допитано в якості свідка громадянку ОСОБА_5, яка є сусідкою заявниці та ОСОБА_2, в частині допиту неповнолітнього свідка, який є дитиною сторін судом відмовлено.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила, що знає сім'ю заявника, і дружину і чоловіка, раніше з ними спілкувалась а останнім часом, близько півроку вони не спілкувались близько, щодо заявлених обставин їй нічого невідомо, зокрема про сварки чи скандали чи про насильство в сім'ї.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши надані письмові докази, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають разом та ведуть спільне господарство за адресою: Ужгородський район, с.В.Лази, вул. Вознесенська, буд. №104.

До матеріалів заяви надано відомості про реєстрацію та прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.12.2018 (копію талону -повідомлення та протоколу про прийняття заяви) заявника ОСОБА_4, згідно з яким встановлено, що остання звернулась до поліції, однак, відомості щодо прийнятого рішення відсутні, а в таких доказах відсутні відомості про обставини, які свідчать про систематичне насильство щодо неї з боку чоловіка чи про інші обставини, на які посилається в заяві як на підставу своїх вимог.

Крім того, встановлено, що згідно з відповіді начальника РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області № 9152 від 28.12.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до характеристики, наданої ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно, до відповідальності не притягався.

Показання свідка суд не бере до уваги на підтвердження чи спростування заявлених вимог, оскільки такій невідомі повідомлені обставини, так як з подружжям вона протягом тривалого часу не спілкується.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази та докази і пояснення надані зацікавленою особою, з огляду на встановлені судом обставини, суд, доходить висновку, що відсутні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, покази свідка та додані докази заявником не підтверджують повідомлені нею обставини, сама ж вона участі в судовому засіданні не взяла та правом надати безпосередні пояснення в судовому засіданні не скористалась, тобто в обґрунтування вимог заявником та її представником не подано жодного належного та допустимого доказу, які в своїй сукупності були б достатніми для підтвердження обставин, викладених у заяві, тому вважає, що заява необґрунтована, та, що слід відмовити у задоволенні такої та у видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 650-5ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 350-6 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального напису -відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.01.2019 року.