Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1419/18
Провадження № 2/674/704/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа - Приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про тлумачення заповіту посилаючись на те, що 26 квітня 2015 року померла її тітка - ОСОБА_3, яка при житті склала заповіт від, згідно якого заповіла їй земельну частку (пай) сертифікат серія ХМ №0354675 та майновий пай, які знаходяться на території Нестеровецької сільської ради. Заповіт від 26 грудня 2005 року посвідчений секретарем Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №171, є не зміненим та не скасованим.

Позивачка, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, подавши до органів нотаріату заяву відповідного змісту. Однак в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищевказану земельну частку позбавлена можливості, оскільки у даному заповіті спадкодавець заповідав земельну частку (пай), право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), однак на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт, у зв'язку із чим нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

А тому звертається до суду.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_4 до судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду відзив про визнання позову, розгляд справи просить проводити без його участі.

Третя особа- приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак також подав до суду повідомлення в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 26 квітня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-БВ №257582.

Також встановлено, що згідно заповіту, складеного 26 грудня 2005 року ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконкому Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі №171, в якому остання заповіла позивачці ОСОБА_1 земельну частку (пай), належну її на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0354675 та майновий пай.

Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 06 вересня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори більше ніхто не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи №214-2015, заведеної до майна померлої ОСОБА_3

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 18 липня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Відмова нотаріуса мотивована тим з тим, що ОСОБА_3 в заповіті зробила розпорядження стосовно права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ХМ №0354675, та майнового паю, а не земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належить померлій на підставі поданого спадкоємицею ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №970740 від 21 березня 2007 року.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено наявність у ОСОБА_3 прав на іншу земельну частку (пай) або на інші земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд при вирішенні питання тлумачення заповіту вважає за необхідне встановити ідентифікацію земельних ділянок, на які позивач просить нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, з майновими правами ОСОБА_3, які зазначені в заповіті.

Відповідно до пункту 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, після виділу земельної частки (паю) у натурі на заміну Сертифікату на право на земельну частку (пай) громадянам видається Державний акт на право власності на земельну ділянку.

За звичаєм, особи земельна частка (пай), яких виділена, продовжують вважати себе власником земельного паю, хоч вже мають державний акт на право власності на конкретну земельну ділянку, як об'єкт матеріального світу.

Тобто, термін право на «земельний пай» трансформувався на земельні ділянки тих осіб, які виділили свій пай в натурі та отримали інший правовстановлюючий документ на землю держаний акт на право приватної власності.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Отже, у суду не має сумнівів, що підставою для одержання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, право на яку посвідчується державним актом серії ЯА №970740 від 21 березня 2007 року, стало виділення в натурі (на місцевості) належної її земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

В розумінні ст.ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Встановлений ст. 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення змісту правочину, не є вичерпним.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заповіт ОСОБА_3, посвідчений 26 грудня 2005 секретарем виконкому Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі № 171, слід розуміти як розпорядження ОСОБА_3 на випадок своєї смерті про передачу у спадок належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отриманої у власність на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їй земельної частки (паю), право на яку посвідчувалось сертифікатом серії ХМ №0354675.

Враховуючи те, що таке тлумачення заповіту не виходить за межі розпорядження зробленого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 213, 1233, 1235, 1256 ЦК України, статтями ст.ст.10-14, 77-82, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа - Приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, про тлумачення заповіту задовольнити.

Тлумачити заповіт, складений 26 грудня 2005 року ОСОБА_3, посвідчений секретарем виконкому Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі №171, наступним чином, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,06 га, кадастровий номер земельної ділянки: :04:003:0389, яка розташована на території Нестеровецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №970740, який виданий Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 21 березня 2007 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 07 липня 2005 року №№501/2005-р та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №55, заповіла ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1;

відповідач - Дунаєвецька міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка,50 Хмельницької області, :

третя особа - приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_2, місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка,156 Хмельницької області.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Дунаєвецького районного суду ОСОБА_5