Справа № 460/3923/16-ц
Провадження №2/460/333/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Козака О.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування Яворівської РДА Львівської області щодо визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позов до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування Яворівської РДА Львівської області про визначення місця проживання дитини.

Позивач по первинному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 в обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається нате, що вона проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в період з 01 серпня 2010 року по 11 липня 2014 року.

Від даного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька, ОСОБА_6.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11 липня 2014року шлюб між ними розірвано.

Після розірвання шлюбу, відповідач не бере участі у вихованні доньки, не допомагає їй матеріально та участі у вихованні дитини не приймає, а їй одній важко утримувати себе та неповнолітню дитину, яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому влаштуватись на роботу щоб отримувати заробітну плату у неї немає можливості.

Просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому позивач просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2016року і до досягнення донькою повноліття.

Зустрічний позов заперечила та пояснила, що дійсно влітку 2013року вона залишила дитину на відповідача, щоб поїхати у Республіку Польща заробити хоч якісь кошти, оскільки таких на утримання сім'ї не було. Вона була відсутня приблизно шість місяців. Після цього, коли вона повернулася додому, ОСОБА_3 та його батьки не дозволили їй увійти в помешкання де проживала донька, не давали їй доньки та не дозволяли бачитись з нею. Намагання забрати доньку до себе та проживати разом з нею закінчувались приниженнями та сварками. З лютого 2014року до липня 2016року дитина проживала періодами у неї а періодами у відповідача, в липні 2016року вона забрала дитину від відповідача і поданий час проживає разом з донькою, двома дітьми від інших шлюбів та батьками за адресою: АДРЕСА_4. Просить звернути суду увагу нате, що під час розгляду справи, відповідач по первинному позову та його представник, визнавали позовні вимоги частково, але в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., та просили укласти мирову угоду, покликаючись на те, що в разі погодження на таку суму аліментів відмовляться від зустрічного позову, тобто при такому вирішенні спору у відповідача не було б притензій щодо визначення місця проживання дитини. Вважає що така поведінка відповідача свідчить проте, що він умисно не бажає сплачувати аліменти на дитину в розмірі ? від всіх видів доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується чеків на товари наданих відповідачем суду, як підтвердження того що він забезпечує дитину одягом та продуктами харчування, покликалася на те, що відповідач приносить речі не ті що потрібні дитині та які б дитина хотіла. Відповідач приносить речі з «Секонд-Хенду» які не є нові. Продукти також приносить такі які дитина не їсть. Колись приносив один раз в тиждень продукти зараз значно рідше.

Вважає що у неї належні умови проживання, донька танцює в Дитячому хореографічному ансамблі «Вишиванка» ГО «Разом» з 03 жовтня 2016 року, відвідує заняття двічі на тиждень, бере учсть в усіх концертах та фестивалях. Вона сама оплачує уроки танців доньки, одягає дитину, дитина доглянута, чиста та щаслива. Гуртки в яких займається донька частково оплачує вона а частково мати відповідача.

Крім цього, покликалася на те, що вона являється багатодітною матір'ю, на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за димтиною та отримує соціальну допомогу від держави та аліменти на старшу дитину, що і являється доходом її сім'ї. Донька хоче проживати разом з нею, однак, вона не заперечує, щоб донька бачилася із своїм батьком та проводила час разом з ним. Вважає викладене в зустрічному позові безпідставним, та просить такий залишити без задоволення.

Відповідач у справі по первинному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 просить первинний позов залишити без задоволення, зустрічний задовольнити в повному обсязі. В обгрунтуванні зустрічного позову покликався на те, що приблизно, до літа 2012 року він з відповідачкою та малолітньою донькою проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 у батьків відповідачки. В подальшому вони переїхали проживати за адресою: АДРЕСА_1 у квартиру яка належить його батькові.

Влітку 2013 року, коли дитині було 2,5 роки відповідач покинула сім'ю, залишивши його проживати разом з донькою.В цей же рік, він влаштував доньку ОСОБА_8 в ДНЗ №9 м. Новояворівська та в платний навчальний центр раннього розвитку "Бейбі Клаб". ОСОБА_8 відвідувала три курси за напрямками: англійська мова, арт-студія, хореографія. Дитина була в гарному настрої, весела, дисциплінована. Він та його батьки жили заради дитини. Дружина в перший рік перебування дитини у садочку не була жодного разу, не цікавилася розвитком дитини.

11.07.2014року на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11.07.2014року шлюб між ними було розірвано.

В липні місяці 2016року відповідач з його дозволу забрала дитину до себе на 1-2 дні, однак після зазначеного періоду доньку не повернула, та по даний час дитина проживає разом з нею.

З цього часу донька ДНЗ не відвідує. Вважає, що для інтересів дитини, для її розвитку буде краще, якщо дитина надалі проживатиме разом з ним, вона буде відвідувати ДНЗ та навчальний центр раннього розвитку «Бейбі Клаб» .

Він проживає у комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. З самого дитинства він постійно піклується про дитину, забезпечує її матеріально: купує одяг, взуття, іграшки, сплачує кошти за відвідування ДНЗ та навчального центру розвитку дитини. Вважає, що він може забезпечити кращі умови для проживання та розвитку дитини. Крім цього, звернув увагу на те, що він не заперечував щодо стягнення аліментів на доньку в розмірі 1000грн..

Просить визначити місце проживання ОСОБА_6, разом з ним за адресою: АДРЕСА_3

Представник відповідача по первинному позову та представник позивача по зустрічному позову в судовому засіданні викладене в зустрічному позові підтримав, щодо первинного заперечив. Крім цього додатково пояснив, що в перший рік перебування доньки у садочку ОСОБА_1 жодного разу у садочок до доньки не приходила, не цікавилася її розвитком, не відвідувала батьківські збори та дитячі виступи. В наступних навчальних роках вона відвідала дитину у ДНЗ небільше ніж 2-3 рази, не цікавилася розвитком дитини, її здібностями та уподобаннями.

Відвідування садочку і платного навчального центру раннього розвитку «Бейбі Клаб» оплачував ОСОБА_3 що підтверджується квитанціями про оплату.

Вважає, що наданий органом опіки та піклування висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю є необгрунтований та такий, що не відповідає чинному законодавству, оскільки, органом опіки та піклування не встановлено такої обставини, як самостійний дохід матері, не вірно вказано період, у який сторони проживали окремо. Крім цього, у висновку органу опіки та піклування зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_3 не заперечив щодо проживання доньки з ОСОБА_1, хоча насправді такого він не заявляв і з самого початку наполягав на визначенні місця проживання дитини саме з ним. Просить критично оцінити пояснення дитини у судовому засіданні, оскільки представник органу опіки та піклування вказали, що під час вирішення питання органом опіки та піклування, з дитиною психолог проводив розмову і психологом з'ясовано, що дитина однаково любить і батька і матір. Вважає що матір маніпулює свідомістю дитини відносно батька, щоб показати його з негативної сторони. Крім цього, покликався нате що ОСОБА_1 жодних самостійних доходів не має.

Матір'ю дитини не надано жодних доказів щодо належного виконання нею батьківських обов'язків в період з літа 2013 - липень 2016року, щодо наявності у неї самостійного доходу, стану її здоров'я та можливості в повній мірі здійснювати розвиток дитини. Просить зустрічний позов задовольнити, оскільки ОСОБА_3, зможе у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку доньки. Первинний позов просить залишити без задоаолення.

Представник Органу опіки та піклування Яворівської РДА Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та додатково пояснила, що на засіданні опікунської ради ОСОБА_3 лише просив встановити дні побачень з донькою, жодних заперечень щодо визначення місця проживання доньки із його сторони не було. Висновок було складено після проведеної бесіди із сторонами на підставі актів обстеження житлово-побутових умов та бесіди психолога із самою дитиною. Під час розгляду справи за дорученням органу опіки та піклування було повторно проведено обстеження побутових умов неповнолітньої ОСОБА_6. Згідно акту комісії від 23.07.2018року дитині створені належні побутові умови проживання, в будинку зроблено ремонт, є меблі, у дівчинки є своє ліжко, стіл та іграшки. Дитина проживає з матір'ю, бабусею, дідусем та двома братами, живуть дружно однією сім'єю. Мати отримує соціальну допомогу по догляду за найменшою дитиною ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_10 народження, та аліменти на старшого сина ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_9 народження. Дитина щаслива і хоче проживати з матір'ю і братиками, що й підтвердила сама ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Просить первинний позов задовольнити, у зустрічному позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка ОСОБА_11, яка в судовому засіданні пояснила, що працює вихователем у Новояворівському ДНЗ№9 який з 2013року відвідувала ОСОБА_6. . Дитину в садочок приводив батько, який і здійснював оплату за садочок та приходив на батьківські збори. Дитина була доглянута і весела. На свято матері ОСОБА_12 не мала кому дарувати квіти, оскільки матері не було. Мати почала приводити і забирати дівчинку з квітня-травня місяця 2014року. Старшу групу дівчинка не відвідувала, бо мати у 2016 році забрала документи. Свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які в судовому засіданні пояснили, що вони проживали в одному будинку з ОСОБА_3 та його сім?єю. В період з 2012 року по 2013рік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом. Вони товаришували сім'ями, їхній син якому на даний час виповнилося дев'ять років бавився разом з ОСОБА_6. В період з 2013-2016року ОСОБА_3 проживав разом з донькою, оскільки з дружиною розлучився, і вихованням доньки займався сам.. Батьки допомагали йому, відводити чи забирати дитину з садочку та в «Бейбі-клуб». Настя завжди була доглянутою. Свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які в судовому засіданні пояснили що являються батьками позивача по зустрічному позову. З літа 2013року ОСОБА_3 проживав сам з донькою, оскільки його колишня дружина залишила їх. Вони допомагали синові у вихованні внучки, забирали чи відводили дитину в садочок або «Бейбі клуб». ОСОБА_3 купляв своїй доньці все необхідне, одяг, іграшки, оплачував садочок і клуб. Одного разу дитина захворіла і перебувала на стаціонарному лікуванні, про що вони повідомили матір. Мати приїхала у лікарню та трохи побувши біля дитини повідомила що їй потрібно відлучитись, вона пішла і більше у лікарню не повернулась. У липні 2016року ОСОБА_17 попросила сина віддати їй доньку, на що він погодився віддати дитину їй на кілька днів, однак дитини вона не повернула, з цього часу дівчинка проживає разом з матір'ю.

З'ясувавши думку малолітньої ОСОБА_6 яка в судовому засіданні пояснилащо вона проживає разом з мамою двома братиками, бабусею та дідусем однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_4, живуть дружно допомагають один одному. Тато навідує її, приносить цукорки, одяг. Гуляти з татом вона не ходить, тому що не любить тата, оскільки він її ображав та сварив.Вона не хоче проживати разом з батьком, оскільки їй дуже добре з мамою та братиками яких вона любить.

Дослідивши докази які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01 серпня 2010року у виконавчому комітеті Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №24.

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька, ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10 січня 2011року, виданого Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області.

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 липня 2014року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, розірвано.

Як вбачається із змісту рішення сторони близько одного року до ухвалення рішення проживали окремо, спору під час ухвалення рішення щодо визначення місця проживання дитини не було.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач по первинному позову ОСОБА_1 в серпні 2013року у зв'язку з важким матеріальним становищем, змушена була їздити в Республіку Польща на заробітки та протягом шести місяців була відсутня в цей час донька проживала разом з відповідачем ОСОБА_3 який опікувався дитиною. Коли ОСОБА_1 повернулася, додому ОСОБА_3 не дозволив їй увійти в помешкання та бачитись із дитиною. ОСОБА_1 всіма силами намагалася забрати дитину, вона як і ОСОБА_3 брала участь у вихованні дитини, купляла дитині речі, продукти харчування та час від часу забирала дитину із садочку, але дитина і надалі залишалась проживати з батьком до липня 2016року.

В липні 2016року ОСОБА_1 з дозволу ОСОБА_3 забрала на декілька днів доньку до себе додому, і більше не повернула дитину відповідачу. В подальшому ОСОБА_1 звернулася із заявою до органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6.

Батько не звертався до органу опіки та піклування Яворівської РДА із заявою щодо позбавлення батьківських прав, чи визначення місця проживання дитини.

З характеристики виданої 06.09.2016року ДНЗ№9 вбачається, що ОСОБА_6 з 2013року відвідувала даний заклад. Дитина відкрита, здібна та життєрадісна, в ясельну групу дитину привів батько з дідусем. Протягом року дитину приводили та забирали із ДНЗ, тато, дідусь та бабуся. Протягом першого року перебування в ДНЗ№9 матері не бачили. Мати приходила за дитиною 2-3 рази коли дитина відвідувала молодшу і середню групу. Коли мати забирала дитину на наступний день дитина приходила знервована, оскільки переживала що мама може її покинути. Коли почався 2016-2017 навчальний рік дитина після оздоровчого періоду в ДНЗ не повернулася, зі слів батька вони зрозуміли що дитина не буде відвідувати даний заклад, оскільки проживає з матір'ю, яка не бажає дитину водити у ДНЗ.

З довідки №250 від 05.09.2016року вбачається що ОСОБА_3 працює вчителем Новояворівської ЗОШ І-ІІІст.№2 з 01.09.2008року.

З характеристики виданої цим же закладом слідує що ОСОБА_3, скромний, тактовний, врівноважений та справедливий.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.05.2007року квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_15.

З акту обстеження квартири АДРЕСА_1 вбачається, що в даній квартирі проживає ОСОБА_3 та до липня 2016року разом з ним проживала малолітня ОСОБА_6

З довідки про доходи виданої відділом освіти Яворівської РДА вбачається що ОСОБА_3 працює вчителем фізкультури Новояворівської ЗОШ І-ІІІст.№2 і йому в період з 01.03.2016року по 31.08.2016року була нарахована заробітна плата за основним місцем роботи в розмірі 32967,49грн.. Згідно довідки №6 від 13.02.2017року виданої Дитячо -юнацькою спортивною школою «Янтар» проте, що ОСОБА_3 займає посаду тренера- викладача з футболу і йому була нарахована заробітна плата за неосновним місцем роботи в період з 16.09.2016року по 31.01.2017року в розмірі 4999,06грн..

Згідно висновку начальника СРПП №2 Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області по зверненню ОСОБА_18 від 29.10.2016року з ОСОБА_3 та ОСОБА_18 було проведено бесіду профілактичного характеру про недопустимість з їх сторони в майбутньому вчинення сварок, тобто конфлікт між сторонами тривав і після розірвання шлюбу.

Згідно довідки №3993 від 12.10.2016року виданої Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, у будинку за адресою вул.Гоголя,25 смт.Шкло проживають: ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_9.

З витягу №36321568 від 20.11.2012ро вбачається, що будинок по АДРЕСА_4 Яворівського району Львівської області на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_20.

З довідки про доходи виданої Новояворівською РЛ №1 ОСОБА_18 вбачається, що така працює в Новояворівській РЛ №1 ФАП с.Цетуля на посаді медичної сестри, з 07.12.2016року по 11.07.2019року на підставі наказу №520 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відповідно до характеристики від 01.02.2017 року виданої Шклівським селищним головою ОСОБА_21 ОСОБА_18 зареєстрована в АДРЕСА_4 , депутатом до селищної ради не обиралася, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України НОМЕР_4 виданого Яворівським РВГУДМС України у Львівській області 16.09.2016року позивач по первинному позову змінила прізвище з «ОСОБА_18» на «ОСОБА_17». Згідно відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_18 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 04.07.2000року.

З довідки №17/02 від 23.01.2017року наданої головою ГО "РАЗОМ" вбачається, що ОСОБА_6 відвідує заняття в Дитячому хореографічному ансамблі «Вишиванка» ГО «Разом», який функціонує в Яворівському районі Львівської області з 03 жовтня 2016 року двічі на тиждень, дитина бере участь у усіх концертах та фестивалях у складі «Вишиванки». Перебуванням в ансамблі ОСОБА_6 опікується виключно її мати ОСОБА_18. З батьком дитини керівництво хореографічного колективу не знайоме, жодних намагань отримати інформацію щодо успіхів доньки з боку батька не було.

Згідно висновку Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 14.03.2017 року №1086/19 «Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, 05.01.2011 року», Яворівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з її мамою, ОСОБА_1.

Враховуючи вищенаведене слід прийти до висновку, що як позивач так і відповідач проживають у житлі своїх батьків, де створені належні побутові умови для проживання малолітньої ОСОБА_6 що підтверджується відповідними актами обстеження помешкань. Сторони люблять свою донечку, однак через тривалі особисті конфлікти, залишили поза увагою думку самої дитини.

Що стосується покликань позивача по зустрічному позову на те, що ОСОБА_18 не має самостійного доходу, а тому не зможе матеріально забезпечити доньку, то суд звертає увагу на те що ОСОБА_18 на даний час перебуває по догляду за дитиною та отримує соціальну допомогу як багатодітна матір, а також відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 12.04.2018року, отримує аліменти на старшого сина ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_9 народження в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_22, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, слід зазначити що ОСОБА_1 проживає у помешканні з батьками які їй допомагають матеріально та у догляді за дітьми.

Що стосується пояснень свідків які були дані в судовому засіданні, а саме, те що ОСОБА_6 з серпня 2013року по 2016рік проживала разом із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3, та впродовж першого півроку ОСОБА_18 була відсутня за даною адресою, і ОСОБА_3 сам змушений був займатися вихованням дитини, влаштовуванням її у садочок та «Бейбі Клаб», а тому дитина повинна проживати з батьком, то суд звертає увагу на те, що такі не слід брати до уваги при ухваленні рішення, оскільки, з липня 2016року дитина проживає з матір'ю, яка опікується дитиною, дитина перебуває на її матеріальному забезпеченні. ОСОБА_6 щаслива, життєрадісна, доглянута і не бажає проживати з батьком, тобто змінилися обставини проживання неповнолітньої ОСОБА_6.

З липня 2016року дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_4. Сім'я живе дружно, діти люблять один одного, батьки допомагають ОСОБА_1 як по господарству так і у вихованні та догляді за дітьми.

Крім цього, як було встановлено під час розгляду справи ОСОБА_3 не звертався в органи опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6, коли дитина проживала з ним.

Враховуючи те, що судовому засіданні малолітня ОСОБА_6 заперечила щодо її проживання з батьком ОСОБА_3 , і бажає надалі залишатись проживати разом з матір'ю, братами, бабусею та дідусем, оскільки їх дуже любить та разом з ними вона почувається щасливою і потрібною та просить не забирати її від мами, слід прийти до висновку що ОСОБА_18 дійсно піклується про свою дитину, любить та приділяє належну увагу її вихованню, що відповідає інтересам дитини, тому немає підстав для задоволення зустрічного позову щодо визначення місце проживання дитини з батьком.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що впродовж розгляду справи позивач по зустрічному позову неодноразово просили оголосити перерву для вирішення даного позову шляхом укладення мирової угоди, а саме, ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_1 погодитись на стягнення суми аліментів розмірі 1000грн, натомість він відмовиться від позову щодо визначення місця проживання дитини, нащо ОСОБА_18 не погодилась, дана обставина наводить на свого роду маніпуляцію зі сторони ОСОБА_3

Згідно ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками.

Частиною 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорон здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України нормативно закріплене право батьків та дітей на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При цьому, згідно ч.2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 159 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Беручи до уваги вимоги даних норм та думку неповнолітньої ОСОБА_6, яка бажає проживати разом з матір?ю і не заперечує, щоб батько навідувався до неї, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, поданий безпідставно і не підлягає до задоволення.

Що стосується первинного позову то суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо, донька проживає з матір'ю та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.182 зазначеного Кодексу, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я дитини, її матеріальне становище та становище платника аліментів.

Враховуючи наведене, та беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задавольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 128, 141, 193, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11 народження, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п?ятсот п?ятдесят) грн. 20 коп..

У зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування Яворівської РДА Львівської області про визначення місця проживання дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Швед Н.П.

.