Єдиний унікальний номер 243/4911/18 Номер провадження 22-ц/804/594/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.,

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за віком, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки виплати (справа № 243/4911/18, суддя Мірошниченко Л.Є., повне судове рішення складено 05 жовтня 2018 року),-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому вказав, що працював слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду в «Ясинуватському будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні», яке реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

13 квітня 2017 наказом № 18/ОС його звільнено з роботи за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням у в'язку з виходом на пенсію. Посилаючись на те, що в день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку, просив стягнути з відповідача, з урахуванням утриманих податків з доходів фізичних осіб й інших обов'язкових платежів, наступні виплати: заборгованість по заробітній платі за лютий - липень 2016 року в розмірі 9195,65 грн., компенсацію за щорічну використану відпустку за період з 13 березня по 12 квітня 2017 року в сумі 2 957,87 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 1 394,60 грн., що надається разом із відпусткою; одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію у розмірі 9 040,87 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 2 514,61 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 квітня 2017 року по день винесення рішення суду, який станом на 21 травня 2018 року складав 39 287,43 грн. (а.с. 1 - 4).

Заявою від 22 серпня 2018 року позивач збільшив розмір позовних вимог до 49 361,13 грн. щодо розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні станом на 30 серпня 2018 року (а.с.108).

У відзиві на позовну заяву Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» просило відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначив, що виробничий підрозділ «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» знаходиться на непідконтрольній українській владі території - місті Ясинувата Донецької області.

З 16 березня 2017 року, відповідно до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15 березня 2017 року № 62/2017, у зв'язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та виробничих підрозділів, підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, нарахування заробітної плати було припинено.

Наслідком вказаного рішення є відсутність зв'язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та неможливість передачі з непідконтрольної території первинних документів. Відповідач зазначив, що у нього відсутня інформація відносно наявності заборгованості з заробітної плати працівників. У зв'язку з відсутністю первинних документів щодо фактичного виконання робіт, здійснити нарахування заробітної плати та інших виплат не можливо. Вважає, що ПАТ «Укрзалізниця» підлягає звільненню від відповідальності за невиконання обов'язків, передбачених законодавством про працю за затримку розрахунків пори звільненні, оскільки, згідно з науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року, порушення норм трудового законодавства стосовно працівників структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виникли через форс-мажорні обставини. Крім того, посилаючись на положення статті 233 КЗпП України, відповідач просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності (а.с.67-68).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про стягнення заборгованості по заробітній платі, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за віком, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати середнього заробітку за час затримки виплати - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 71 101 грн. 83 коп., а саме: заборгованість по заробітній платі у сумі 9 195 грн. 65 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку, з 14 квітня 2017 року по час винесення рішення судом 28 вересня 2018 року в сумі 60 925 грн. 92 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 980 грн. 26 коп.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утримати з 71 101 грн. 83 коп. податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено у зв'язку відсутністю підстав.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Із вказаним рішенням суду не погодились позивач ОСОБА_1 та відповідач ПАТ «Українська залізниця» та подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що ним надані докази на підтвердження позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», відповідач зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці, інших виплат, належних працівникові. Посилання відповідача на відсутність первинних документів, не позбавляє його обов'язку здійснити нарахування та виплату заробітної плати.

З урахуванням викладеного, позивач просив рішення суду щодо відмови у стягненні заборгованості за щорічну використану відпустку, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за віком скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі в цій частині.

ПАТ «Українська залізниця», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 60 025 грн. (за період з 14 квітня 2017 року по час винесення судового рішення 28 вересня 2018 року) та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 980 грн. 26 коп. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що з 16 березня 2017 року через відсутність організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» нарахування заробітної плати працівникам було припинено. Від підрозділу підприємства, на якому працював позивач («Ясинуватське будівельно - монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»), до відповідача не надходили первинні документи стосовно обліку розрахунків з персоналом - базою для статистичних розрахунків.

Окрім цього, науково-правовим висновком торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року відносно ПАТ «Українська залізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, яка непідконтрольна українській владі, починаючи з 20 березня 2017 року, що унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань, передбачених ст.ст. 47, 83, 115, 116 КЗпП України.

У зв'язку з цим відсутні підстави для застосування вимог ст. 117 КЗпП України стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ПАТ «Українська залізниця», як і підстави для нарахування компенсації працівнику втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 980 грн. 26 коп.

24 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» без задоволення, а рішення суду в частині стягнення з ПАТ «Українська залізниця» заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів залишити без змін (а.с. 186 - 190).

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 9 195, 65 грн. сторонами не оскаржується і в цій частині апеляційним судом не переглядається.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити його скаргу, яким рішення суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги відповідача вважав безпідставними та просив апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Представник ПАТ «Українська залізниця» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, надіслав до апеляційного суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника ПАТ «Українська залізниця», апеляційну скаргу відповідача підтримав в повному обсязі та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача (а.с. 233 - 234).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у справі наявні підстави для стягнення з ПАТ «Українська залізниця» заборгованості по заробітній платі в сумі 9 195,65 грн, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (за період з 14 квітня 2017 року по час винесення судового рішення 28 вересня 2018 року) в розмірі 60 925, 25 грн. та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 980,26 грн., величина приросту індексу споживчих цін яких за період з травня 2017 року по серпень 2018 року становить 10, 66 (110,66% -100 %).

Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується записами в його трудовій книжці, наказом про припинення трудового договору. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблено відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що ПАТ «Українська залізниця» є належним відповідачем у справі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявлених вимог.

Однак, повністю погодитись з рішенням суду першої інстанції не можливо, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини, що неоспорені сторонами.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою (ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815) (а.с.134-145).

З 22 березня 2001 року ОСОБА_1 працював у Дебальцевській дистанції цивільних споруд Донецької залізниці.

На підставі наказу № 43/н від 09 лютого 2005 року Дебальцевську дистанцію цивільних споруд Донецької залізниці перейменована у Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Донецької залізниці.

Наказом № 47/ОС від 05 березня 2012 року Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Донецької залізниці перейменоване в Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця» .

У відповідності з наказом № 101/ОС від 18 липня 2013 року Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства «Донецька залізниця» передпорядковане до Попаснянського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Державного підприємства «Донецька залізниця» .

Як вбачається з наказу № 87/ОС від 29 жовтня 2015 року, дільниця водопостачання та санітарно-технічного обладнання станції Дебальцеве передпорядкована до «Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Державного підприємства «Донецька залізниця».

З 09 листопада 2015 року ОСОБА_1 працював слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду дільниця водопостачання та санітарно-технічного обладнання станції Дебальцеве.

На підставі Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року № 4442-4 і постанови Кабінету міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 200 від 25 червня 2014 року, Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття в Регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 303 від 15 квітня 2016 року «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» реорганізоване шляхом злиття у виробничій підрозділ «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З 02 вересня 2016 року на підставі наказу №2 /ОС від 01 вересня 2016 року, дія трудового договору ОСОБА_1 продовжена на посаді слюсаря аварійно-відновлюваних робіт 4 розряду дільниці водопостачання та санітарно-технічного обладнання станції Дебальцеве виробничого підрозділу «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

На виконання наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 25 квітня 2017 року № 265 «Про деякі питання діяльності ПАТ «Укрзалізниця», рішення правління від 05 квітня 2017 року (протокол № Ц-57/27), наказом першого заступника регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» №465 НЗ-1 від 28 квітня 2017 року «Про деякі питання діяльності регіональної філії «Донецька залізниця», з 07 липня 2017 року зі складу регіональної філії «Донецька залізниця» вилучений структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень та виробничі підрозділи, які підпорядковані структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» (а.с.97-99).

13 квітня 2017 року ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням на пенсію за віком на підставі наказу № 18 ОС від 13 квітня 2017 року за статтею 38 КЗпП України (а.с.9-15, 16, 17, 38).

Сума заборгованості, яка була передана до Дирекції за період роботи ОСОБА_1 в Держаному підприємстві «Донецька залізниця» складає 13 604,45 грн, а саме:

- перераховано на платіжну картку Експрес-банку в сумі 2 204,40 грн (платіжна відомість № 92-2 від 25.11.2016;

- перераховано на платіжну картку Експрес-банку в сумі 2 204,40 грн (платіжна відомість № 90-2/2 від 21.02.2017;

- остання сума заборгованості складає 9 195,65 грн.

За період з 01 березня по 15 березня 2017 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата з урахуванням обов'язкових утримань податків на доходи та інших зборів та отримана у сумі 651,94 грн. у касі Донецької дирекції залізничних перевезень в м. Лиман (далі - Дирекція).

З 16 березня 2017 року до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати по Ясинуватському будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню, в якому працював ОСОБА_1, також не приймалась заборгованість по невиплаченої одноразової допомоги у сумі 9 040,87 грн.

На підконтрольній Україні території відсутня первинна документація та доступ до неї.

Інші нараховані суми підтвердити неможливо (а.с.112, 128-133).

Відповідно з довідкою № 401/2 від 14 вересня 2018 року за березень 2017 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата у розмірі 819,85 грн. Заробітна плата за цей період, з урахуванням утриманих сум, отримана позивачем у розмірі 651,94 грн у касі Дирекції м. Лиман 28 липня 2017 (а.с.130).

Згідно зведеної відомості на виплату заборгованості по Державному підприємству «Донецька залізниця», заборгованість перед ОСОБА_1 станом на 14 вересня 2018 року складає 9 195,65 грн. (а.с.129).

Відповідно до індивідуальних відомостей, які містяться в персональній картці застрахованої особи ОСОБА_1 форми ОК-5, з суми нарахованої йому заробітної плати в лютому 2016 року в розмірі 2 322,74 грн. страхові внески не здійснювалися, відомості про нараховану заробітну плату за період з березня по серпень 2016 року та сплату страхових внесків - відсутня. Сума нарахованої йому заробітної плати за 2016 рік, з якої сплачено відповідні страхові внески, складає 15 749,10 грн., та відповідно за 2017 рік, - 11 761,46 грн. (а.с. 125).

Згідно довідки № , ОСОБА_1 з 17 липня 2017 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с.8).

З трудової книжки позивача встановлено, що позивач в період з 09 листопада 2015 року по 01 вересня 2016 року працював слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду дільниця водопостачання та санітарно-технічного обладнання станції Дебальцеве підпорядкованої до «Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Державного підприємства «Донецька залізниця» (а.с. 14). На підставі наказу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 303 від 15 квітня 2016 року «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» реорганізоване шляхом злиття у виробничій підрозділ: «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.14-15).

З 02 вересня 2016 року на підставі наказу № 2 /ОС від 01 вересня 2016 року дія трудового договору ОСОБА_1 продовжена на посаді слюсаря аварійно-відновлюваних робіт 4 розряду дільниці водопостачання та санітарно-технічного обладнання станції Дебальцеве виробничого підрозділу «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.15). 13 квітня 2017 року наказом №№ 18/ОС позивача звільнено на пенсію за віком за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України. Запис про звільнення виконано в трудовій книжці позивача помічником начальника з кадрових питань скріплений печаткою структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с.15).

Зведеною відомістю на виплату заборгованості по Державному підприємству «Донецька залізниця» підтверджується, що відповідач при реорганізації прийняв заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 в сумі 13 604,45грн., яку частково в сумі 4408,8 грн. йому вже виплачено, залишок заборгованості станом на 14 вересня 2018 року складає 9 195, 65 грн. .

Станом на час ухвалення судового рішення заборгованість позивачу в сумі 9 195,65 грн. відповідачем не виплачена, що підтверджується повідомленням структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та зведеною відомістю на виплату заборгованості по підприємству (а.с. 128, 129).

Таким чином, заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем підтверджена документально і складає 9 195,65 грн., що не оспорюють сторони.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо стягнення вказаної заборгованості з ПАТ «Укрзалізниця» на користь позивача та стягнення суми компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати, розмір компенсації якої (на день ухвалення рішення), з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін з травня 2017 року по серпень 2018 року (10,66), складає 980,26 грн., виходячи з розрахунку: 9, 195,65 грн. х 10,66 :100.

Апеляційний суд також вважає, що є правильними висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення компенсації за щорічну використану відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення, що надається разом з відпусткою, та одноразову грошову допомогу у зв'язку з виходом на пенсію.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні його позовних вимог, слід залишити без задоволення, а рішення суду в цій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи спір щодо стягнення з ПАТ «Українська залізниця» на користь позивача компенсації за щорічну використану відпустку за період з 13 березня 2017 року по 12 квітня 2017 року в сумі 2 957,87 грн., а також 1 394,60 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, що надається разом із відпусткою, та невиплаченої одноразової грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію за віком, у розмірі 9 040,87 грн, суд, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, належно оцінив представлені сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно приписів ст.ст. 77 - 80 ЦПК України, суд врахував належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача в цій частині, оскільки за відсутністю первинної документації суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахувань.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що виходячи з принципу рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи позивача ОСОБА_1 щодо наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції в зазначеній ним частині та задоволення його вимог в повному обсязі є необґрунтовані і безпідставні, та апеляційний суд їх відхиляє.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача - ПАТ «Українська залізниця» стосовно відсутності правових підстав для стягнення компенсації працівнику втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, є помилковими та апеляційний суд їх відхиляє.

Так, на підставі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

На підставі ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період ,починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Суд встановлено, що заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем підтверджена документально і складає 9 195,65 грн., що й не оспорюють сторони. Стягуючи вказану заборгованість, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову й щодо стягнення суми компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати, розмір компенсації якої з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін з травня 2017 року по серпень 2018 року (10,66), становить 980,26 грн., виходячи з розрахунку: 9, 195,65 грн. * 10,66 :100.

Розраховуючи розмір компенсації неотриманої заробітної плати у розмірі 9 195,65 грн, суд взяв до обрахунку індекс споживчих цін для визначення суми компенсації втрати частини зарплати за період з травня 2017 року по серпень 2018 року станом на вересень 2018 року (тобто на день ухвалення рішення судом першої інстанції), який становить: 1,013*1,016*1,002*0,999*1,020*1,012*1,009*1,010*1,015*1,009*1,011*1,008*1,00*1,00*0,993*100 =110,66 %.

Величина приросту індексу споживчих цін дорівнює 10,66 (110,66% -100 %).

Загальна сума компенсації втрати заробітку, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача, складає 980,26 грн. (9 195,65 грн. * 10,66/100).

Таким чином, розмір компенсації працівнику втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, судом правильно розрахований та складає 980,26 грн., що й підлягає стягненню на користь позивача, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, за період з травня 2017 року по серпень 2018 року, незалежно від вини роботодавця.

Однак, з висновком суду першої інстанції щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні апеляційний суд не погоджується. Апеляційна скарга ПАТ «Українська залізниця» в цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду в цій частині - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.115 ЦПК України, висновок експерта у галузі права має допоміжний (консультативний) характер і не є обов'язковим для суду.

Водночас, як передбачено ч. 2 ст.115 ЦПК України, суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права, як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Так, до матеріалів цивільної справи судом першої інстанції долучено Науково-правовий висновок Торгово-Промислової палати України щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2, який наданий відповідачем (а.с. 71 - 79).

Як вбачається з пункту 7 вказаного вище Науково-правового висновку, втрата контролю і доступу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, до виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, у тому числі до: трудових книжок працівників; оригіналів наказів; особових справ працівників; посадових інструкцій; табелів обліку робочого часу; примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, комп'ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин з працівниками, починаючи з 20 березня 2017 року щодо структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та з 12 квітня 2017 року щодо структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень», коли фактично вийшло з під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями позбавило можливості Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, виконати зобов'язання перед вивільненими працівниками згідно з ст. ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України, а саме кожному звільненому працівнику структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» і «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» видати належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Це свідчить про відсутність вини Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815, Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код філії: 40150216, у невиконанні своїх обов'язків.

Пунктом 10 вказаного вище Науково-правового висновку передбачено, що унеможливлення виконання Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» обов'язків, передбачених законодавством України про працю, а саме: ст.ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області та міста Луганська Луганської області, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо.

Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов'язальної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Із відзиву на позов представника відповідача вбачається, що відповідач не мав можливості провести відповідні розрахунки з позивачем через дію форс-мажорних обставин, що узгоджується з іншими матеріалами справи.

При вирішенні справи апеляційний суд враховує Науково-правовий висновок Торгово-Промислової палати України, оскільки ним підтверджено, що починаючи з 20 березня 2017 року, відсутня вина відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем при звільненні, що унеможливлює застосування судом вимог ст. 117 КЗпП України у даній конкретній справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, і змінити вказане рішення в частині стягнення судового збору, частково задовольнивши апеляційну скаргу відповідача.

Апеляційну скаргу позивача апеляційний суд залишає без задоволення.

Оскільки рішення суду підлягає частковому скасуванню за апеляційною скаргою відповідача, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 ЦПК України, судові витрати між сторонами слід розподілити наступним чином.

Відповідно до частини 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір справляється фізичною особою в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на суму 9 195 грн. 65 коп. та 980 грн. 26 коп., а всього - 10 175 грн. 91 коп., що складає розмір стягнення заборгованості по заробітній платі та суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати.

З огляду на розмір задоволених майнових вимог позивача, з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову (10 175 грн. 91 коп.) - 101 грн.76 коп., але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 704 грн.80 коп.

Що ж стосується компенсації витрат відповідачу за подачу ним апеляційної скарги, яка задоволена апеляційним судом на суму 60 925 грн. 92 коп. (розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку), то з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ПАТ «Українська залізниця» слід стягнути 1 049 грн. 57 коп., що складає 98,41 % від оплаченої відповідачем суми судового збору, від оплати якої позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняється.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - скасувати, а в частині стягнення судового збору - змінити.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з14 квітня 2017 року по 28 вересня 2018 року в сумі 60 925 ( шістдесят тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 92 коп. відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5 м. Київ, 01601), отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ -37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача - 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) судовий збір в сумі 1 049 (тисяча сорок дев'ять) грн. 57 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Суддя Донецького апеляційного суду Будулуца М.С.