КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/4714/2018
УХВАЛА

22 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки і піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини від батька і повернення її за попереднім місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із пропуском строків, встановлених ст. 354 ЦПК України, через що ухвалою Київського апеляційного суду від 22листопада 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1подав клопотання про усунення недоліків, посилаючись на те, що апелянт вже п'ять місяців перебуває за межами міста Києва та Київської області та не отримує поштову кореспонденцію, і він не отримував копію ухвали про відкриття провадження та не був ознайомлений зі змістом позовної заяви. Клопотання, які були подані представником у судовому засіданні про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи були залишенні без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зміст заявленого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що апелянту було відомо про відкриття провадження у справі та про наявність оскаржуваної ухвали, про що зазначив у клопотаннях, які він подавав (а.с.60,63), крім того, його представник ОСОБА_3 була присутня у судовому засіданні 24 вересня 2018 року у даній справі (а.с.65).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи до 31 жовтня 2018 року не зверталася. Доводи апелянта про те, що його представнику було відмовлено у наданні матеріалів справи на ознайомлення не підтверджуються жодними доказами.

Таким чином, апелянт на підтвердження поважності причин пропущення строку на апеляційне оскарження посилається на ті ж підстави, які були визнанні судом не поважними, і вони не пов'язані із непереборними та об'єктивними причинами, які перешкоджали чи могли перешкоджати зверненню до апеляційного суду у встановлені законом строки, оскільки апелянту було відомо про оскаржувану ухвалу та протягом тривалого часу не звертався до суду з метою її оскарження.

Враховуючи вищевикладене, зазначені апелянтом підстави не є поважними для забезпечення процедури поновлення строку на оскарження, оскільки не містять посилання на конкретні об'єктивні причини пропуску строку на апеляційне скарження, крім того, апелянтом не було надано доказів наявності об'єктивних перешкод, які завадили вчасному зверненню до суду із апеляційною скаргою, що може призвести до порушення прав іншої сторони та викликати сумнів в об'єктивності суду, а посилання апелянта на гарантоване право на апеляційне оскарження без дотримання процедури саме по собі не може слугувати підставою для поновлення строку (справа «Устименко проти України» (Case of Ustimenko v. Ukraine) (Заява № 32053/13).

Відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно ст. 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Враховуючи вищевикладене, оскільки апелянтом, всупереч вимог цивільно-процесуального закону, не надано обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку, то підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С.Мельник