233 № 233/5173/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 грудня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1.
Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Однак, з 2013 року ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні не проживає, його особистих речей в будинку не має, місце його перебування невідомо.
Оскільки відповідач понад один рік відсутній у спірному жилому приміщенні без поважних причин, вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що у лютому 2013 року відповідач поїхав на заробітки. З того часу, ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні не з'являвся, місце перебування його невідомо, зв'язку із ним не має. Просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12 квітня 2011 року є власником будинку АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 20 квітня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 555; Витягом про державну реєстрацію прав № 29881055 від 06.05.2011 року (а.с.6).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні з 10 лютого 2000 року зареєстрований син власника будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина підтверджується копією паспорта ОСОБА_2 з відміткою про реєстрацію (а.с. 9-10); довідкою, виданою Іллінівською сільською радою, № 539 від 05.09.2018 року (а.с.8).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин з лютого 2013 року.
Зазначена обставина підтверджується Актом від 29.08.2018 року (а.с.43), згідно із яким ОСОБА_2 відсутній у спірному жилому приміщенні з 2013 року, його особистих речей у будинку не має.
А також показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, сусідів сторін, які у судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що відповідач ОСОБА_2 з 2013 року у будинку АДРЕСА_1 не мешкає, місце його перебування невідомо.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Разом з тим, у задоволенні позовних вимог щодо примусового зняття з реєстраційного обліку відповідача із спірного жилого приміщення слід відмовити, з огляду на те, що згідно із ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку відбувається, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Тож, позов слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, пропорційно до задоволених вимог, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В задоволенні решті позовним вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Повний текст рішення складено 02 січня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш