Справа № 314/4268/18
Провадження № 2/314/1578/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.12.2018 року м. Вільнянськ

Справа № 314/4268/18;

провадження № 2/314/1578/2018;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1;

-відповідач ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_3,

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 21.09.2018 року з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та зняття його з реєстрації. 23.11.2018 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, відповідно до якої просить суд усунути перешкоди шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65. В даному будинку зареєстрована ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі та яка за вищевказаною адресою зареєстрована, але фактично з січня 2016 року не проживає в ньому та ним не користується, ніяких платежів щодо утримання будинку не здійснює. Наявність зазначеної реєстрації ОСОБА_2 в житловому будинку створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпоряджанні своїм житлом на власний розсуд. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Заперечень на позов від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшло.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача надав свою згоду на заочний розгляд справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.11.2018 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області.

23.11.2018 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 06.12.2018 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65. В даному будинку зареєстрована ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі та яка за вищевказаною адресою зареєстрована, але фактично з січня 2016 року не проживає в ньому та ним не користується, ніяких платежів щодо утримання будинку не здійснює. Наявність зазначеної реєстрації ОСОБА_2 в житловому будинку створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпоряджанні своїм житлом на власний розсуд.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість предявлення до суду позову про усунення перешкод у користуванні житловим будинком випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ст.ст. 386, ст. 391 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом припинення дії, яка порушує право. У звязку з чим позивач, який має намір усунути перешкоди у користуванні житловим будинком вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

Відповідно до ст. 30, ст. 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319, ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2015 року, індексний номер витягу 41377676 (а.с. 4). В даному будинку зареєстрована ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі та яка за вищевказаною адресою зареєстрована, але фактично з січня 2016 року не проживає в ньому та ним не користується, ніяких платежів щодо утримання будинку не здійснює (а.с. 5, 9). Наявність зазначеної реєстрації ОСОБА_2 в житловому будинку створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпоряджанні своїм житлом на власний розсуд.

Станом на 14.12.2018 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 до Вільнянського районного суду Запорізької області не надійшов.

В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що ОСОБА_2 не є власником спірного будинку, не несе обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованою у спірному житловому будинку, що спричиняє позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належному йому будинку та порушує його права власника, що має істотне значення.

Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача ОСОБА_1, окрім судового, немає.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормамиЖК УРСР та ЦК (статтями71,72,156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Як зазначено у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12. 2014 року у справі № 6-35436 св14 за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнавши ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Судові витрати.

Згідно зістаттею 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки при подачі даного позову до суду позивач сплатив судовий збір, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, ст. 41, 68 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 15, ст. 16, ст. 319, ст. 321, ст. 383, ст. 386, ст. 391, п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4, ст. 13,ст. 141, 258,259,263-265,268,273,280-289, п. 1 ч. 1 ст. 346, 354 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65.

3.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 60-а, інші відомості суду не відомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65) сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 14.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 65.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: Запорізька область, Вільнянський район, село Богатирівка, вулиця Гагаріна, будинок 60-а, інші відомості суду не відомі.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

14.12.2018