2/310/3701/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до договору № 14526 відповідачу надано кредит у розмірі 9400,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідач не виконує зобовязання за договором та не сплачує грошові кошти, що підлягають оплаті за його умовами. Заборгованість відповідача перед банком склала 16104,02 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

За договором №14526 від 28.02.2012 року, додатковими договорами №1 та №2 до договору №14526 ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт на платіжну картку (а.с. 11-13).

Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед банком станом на 17.10.2018 року становить 16104,02 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 8464,26 грн., заборгованості за відсотками 1854,80 грн., інфляційних втрат 4704,95 грн., 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання 1074,01 грн., заборгованості за РКО 6,00 грн. (а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що за встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобовязань.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 520, 526, 610, 625,1048, 1054 ЦК України, ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) заборгованість за кредитним договором в сумі 16104,02 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя