Номер провадження: 22-ц/785/2252/18
Номер справи місцевого суду: 2-0-250/09
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н.І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представників ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2009 року (одноособово суддею Гудіною Н.І.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

11.06.2009 року ОСОБА_3 звернулась із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства, і, остаточно уточнивши заяву 28.08.2009 року просила: встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заяву обґрунтовано наступним.

ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 з 1991 року по 28.05.1993 року. Після розірвання шлюбу вони на деякий час примирилися і перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6, тобто син народився після розірвання шлюбу. Син був зареєстрований за заявою ОСОБА_3, відповідно до ст. 55 КпШС України в редакції 1969 року, у зв'язку з чим йому було присвоєно по батькові «ОСОБА_6», а не «ОСОБА_6». ІНФОРМАЦІЯ_3 помер колишній чоловік заявника і батько дитини. За життя батько дитини з першого і до останнього дня визнавав себе батьком, яким він насправді і був.

Встановлення факту батьківства обґрунтовано необхідністю внесення змін до актового запису про народження дитини.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 130 СК України, у випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини факт його батьківства може бути встановлений судом за його рішенням, заява про встановлення факту батьківства приймається судом відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, ОСОБА_3 просила заяву задовольнити.

У судовому засіданні в суді першої інстанції заявник і його представник заяву підтримали. Представник Суворовського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції не приймав участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2009 року заяву задоволено: суд встановив факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду від 25.09.2009 року скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не врахуввав обставин, що мають значення для справи.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 зазначає: ІНФОРМАЦІЯ_4 помер двоюрідний брат апелянта ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1; апелянт вважає себе єдиним спадкоємцем за законом, оскільки син спадкодавця ОСОБА_5 помер у 2005 році і нікого з родичів у брата, крім апелянта, не було; ніхто не приймав участь в догляді за спадкодавцем, який потребував такого догляду, а апелянт забезпечувала його усіма необхідними ліками, оплачувала його лікування, медичні обстеження, приносила йому продукти харчування, готувала йому їжу, постійно його відвідувала і надавала матеріальну та моральну допомогу; у грудні 2015 року апелянт звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а 16.04.2016 року нотаріус повідомила апелянта, що до неї звернулась особа, яка назвалась онуком спадкодавця і надала повторне свідоцтво про народження на ім'я ОСОБА_4; про існування ОСОБА_6 не було відомо ні друзям, ні сусідам, які проживали у будинку брата, ОСОБА_6 ніколи не приходив до брата і не цікавився його життям, він не з'явився і на поховання ОСОБА_7, яке було організовано та оплачено апелянтом; ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 будучи наркозалежною людиною; у період з 1991 по 1993 роки ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 і після розірвання шлюбу став проживати окремо від батьків по вул. Старопортофранківській в м. Одесі з іншою жінкою і у них народився син, який помер у віці 6 місяців; ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 коли ОСОБА_5 не перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3, оскільки проживав з іншою жінкою; суд дійшов неправильного висновку про встановлення факту через те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між фактом перебування в фактичних відносинах і фактом встановлення батьківства; рішення суду порушує права апелянта, як спадкоємця за законом.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 просить скаргу залишити без розгляду, а рішення суду без змін зазначаючи: у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 1991 року по 28.05.1993 року, після розірвання шлюбу вони примирилися та продовжували вести спільне господарство та проживали однією сім'єю і в цей час у них народився син ОСОБА_6; всі ці обставини підтвердили у суді свідки ОСОБА_9 і батько померлого ОСОБА_7; свідок ОСОБА_7 підтвердив, що ОСОБА_6 син ОСОБА_10 і його онук і до смерті визнавав його онуком; якщо б у нього був хоч якийсь сумнів, хіба він свідчив би в суді; свідки також підтвердили, що ОСОБА_5 за життя називав ОСОБА_6 сином, приїздив до пологового будинку і не ставив під сумнів факт свого батьківства; саме ОСОБА_7 ініціював звернення невістки до суду для приведення документів про народження онука до порядку відповідно до закону і був зацікавлений у встановленні факту батьківства; апелянт не має ніякого відношення до справи і не могла бути залучена до участі у справі; тільки після смерті ОСОБА_7. вона заявила, що є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_7; доводи про те, що онук не спілкувався із дідом спростовуються заявами свідків; відсутні докази того, що апелянт поховала ОСОБА_7 за власний рахунок.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

ОСОБА_3 і ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.05.1993 року (а.с.7 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6, який був зареєстрований за заявою ОСОБА_3, на підставі ст. 55 КпШС України в редакції 1969 року (а.с.6 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.8,56 т.1).

ОСОБА_3, остаточно уточнивши заяву у порядку окремого провадження, просила встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5,18,19 т.1).

Судом апеляційної інстанції встановлювались нові обставини і досліджувались нові докази.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2010 року зобов'язано перший Суворовський відділ РАЦС Одеського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис №963 від 26.07.1995 року про народження ОСОБА_6 в частині зміни по-батькові з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6» і в графі «відомості про батька» зазначити «ОСОБА_5» замість «ОСОБА_5» (а.с.63-65 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 (а.с.52).

01.02.2016 року ОСОБА_2 подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а.с.80,114-118 т.1).

11.04.2016 року ОСОБА_6 подав заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а.с.130,131,133 т.1).

В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_7 наявна копія запису про народження ОСОБА_6 №963 від 26.07.1995 року з наступними виправленнями, з якого вбачається, що первинний запис про батька дитини здійснено на підставі заяви матері (а.с.140,140 зворот т.1).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 (а.с.193 т.1).

25.05.2017 року, на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси, відкрито провадження у справі №523/7442/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування за законом (а.с.70 т.2).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2018 року, у зв'язку із досягненням повноліття до участі у справі залучений ОСОБА_6 (а.с.80-82 т.2).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2018 року провадження у справі №523/7442/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування за законом зупинено до набрання законної сили рішенням суду від 25.09.2009 року у даній справі (а.с.140-144 т.2).

Правовідносини сторін регулюються нормами ЦК і ЦПК України, КпШС України в редакції 1969 року.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву у порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства виходив з того, що вимоги заяви є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню з підстав ст. 130 СК України (а.с.28-30 т.1).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6, який був зареєстрований за заявою матері ОСОБА_3, на підставі ст. 55 КпШС України в редакції 1969 року (а.с.140 т.1).

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (ст. 55 ч.2 КпШС України в редакції 1969 року).

В разі народження дитини у батьків, які на перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття (ст. 53 ч.2 КпШС України в редакції 1969 року).

ОСОБА_3 у 2009 році поставила питання про встановлення факту батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстав ст. 130 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7

ОСОБА_2 і ОСОБА_6, кожний, вважаючи себе спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7, звернулись із заявами до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (с т. 1265 ч.1 ЦК України).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ч.1 ЦК України).

Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 існує спір про право на спадкування після смерті ОСОБА_7 (а.с.70, 140-144 т.2).

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду від 25.09.2009 року про встановлення факту батьківства за заявою ОСОБА_3 впливає на права апелянта ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у даній справі, щодо спадкування останньою після смерті ОСОБА_7

Заява про встановлення факту батьківства подана ОСОБА_3 і вирішена судом першої інстанції у порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ст. 294 ч.4 ЦПК України).

Зважаючи на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з'ясувалось, що у даній справі, у порядку окремого провадження виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява у порядку окремого провадження - залишенню без розгляду.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи та аргументи представника ОСОБА_2 щодо порушення її прав на спадкування прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду.

Доводи представника заявника ОСОБА_3 у запереченнях на скаргу про те, що: в суді на підставі пояснень свідків встановлено та доведено, що ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_6; саме ОСОБА_7 ініціював звернення невістки до суду для приведення документів про народження онука до порядку відповідно до закону і був зацікавлений у встановленні факту батьківства; апелянт не має ніякого відношення до справи і не могла бути залучена до участі у справі; тільки після смерті ОСОБА_7 вона заявила, що є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_7; доводи про те, що онук не спілкувався із дідом спростовуються заявами свідків; відсутні докази того, що апелянт поховала ОСОБА_7 за власний рахунок, - не заслуговують на увагу.

Обставини визнання батьківства ОСОБА_5 і докази на підтвердження визнання останнім свого батьківства відносно ОСОБА_6 підлягають встановленню та доведенню у порядку позовного провадження.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки у справі в порядку окремого провадження виник спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження, відсутні підстави для задоволення заяви у порядку окремого провадження.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі (ст. 367 ч.5 ЦПК України).

За змістом ст. 294 ч.6 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (ст. 374 ч.1 п.4 ЦПК Укрпаїни).

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ЦПК України (ст. 377 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах, у даному випадку між сторонами виник спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження, рішення суду підлягає скасуванню, а заява у порядку окремого провадження - залишенню без розгляду.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.4, 377 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2009 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков