Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю залученого в порядку ст. 56 ЦПК України органу опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей.

У позовній заяві позивач посилається на те, що починаючи з 2006 року вона проживала у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що від цивільного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5, яка народилась 27.08.2007 року та ОСОБА_6, яка народилась 17.03.2012 року.

Враховуючи, що діти народились у неї поза офіційним шлюбом з відповідачем, орган реєстрації актів цивільного стану здійснив запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень у порядку, передбаченому частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, однак в подальшому відповідач визнав батьківство обох дітей, про що відповідні відомості було внесено до Державного реєстру актів цивільного стану.

Зазначає, що 28 вересня 2013 року між ними було укладено шлюб за наслідками якого відповідач змінив прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_6.

Пояснює, що разом з тим, вже багато років підряд відповідач постійно зловживав спиртними напоями, в тому числі перебуваючи вдома. Не бажав займатись будь-якою трудовою діяльністю, заробляти на сім'ю, допомагати їй по господарству. Між ними з приводу цього часто виникали сварки, іноді під час таких сварок відповідач проявляв агресію до неї. За систематичною поведінкою відповідача спостерігали їхні діти, які дуже сильно переживали з приводу цього та перебували у стані постійного пригнічення, невпевненості, ворожості до оточуючих та страху. Зрозумівши, що відповідач не збирається виправляти ситуацію та змінювати спосіб свого існування ще на початку 2017 року вони вирішили розірвати будь-які стосунки між собою назавжди. Це була третя за декілька останніх років спроба розірвати стосунки та вона виявилась останньою та остаточною. Відповідач покинув сім'ю. Враховуючи дані обставини, вона остаточно ствердилась у думці про те, що слід належним чином розірвати шлюб юридично, адже такого фактично вже давно не існує. Вважає, що вони давно вичерпали свої можливості на будь-яке примирення та просить не застосовувати такого під час розгляду справи, адже це суперечитиме її особистим інтересам. Також вважає, що свої плани з приводу участі в утриманні та вихованні дітей відповідач може повноцінно реалізовувати за появи такого бажання без перебування з нею у шлюбі.

На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також встановити місце проживання малолітніх дітей з нею.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 06.12.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі 308/12412/18 орган опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3).

14.12.2018 року позивач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме відмовилася від позову в частині визначення місця проживання дітей з нею, так як вони з відповідачем добровільно дійшли згоди щодо місця проживання їхніх дітей, відтак ухвалою суду провадження у цій частині закрито.

У підготовче засідання 26.12.2018 року позивач та її представник не зявилися, однак, ОСОБА_1 подала 14.12.2018 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві просила позовну вимогу в частині розірвання шлюбу задовольнити.

У підготовче засідання 26.12.2018 року відповідач ОСОБА_3 не зявився, однак, 26.12.2018 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу він визнає та повністю підтримує. Просить не надавати час на примирення, розірвати шлюб між ним та позивачкою та розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради у підготовче засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1) укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 416, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 186336, виданого повторно 15.11.2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

За час проживання у цивільному шлюбі у сторін народилися діти: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 2 від 27.10.2018 року, з якого вбачається, що батьками її зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Зазначено, що підстава запису відомостей про батька заява матері № 98 від 07.09.2007 р. змінена на заяву визнання батьківства № 09/06.1-47 від 23.10.2013 р. відділ ДРАЦС по Ужгородському району. Державну реєстрацію народження, що проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), змінено на ст. 126 СК України. Крім того у сторін у справі народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 5 від 19.08.2014 року, з якого вбачається, що батьками її зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Зазначено, що підстава запису відомостей про батька заява матері про внесення відомостей про батька № 46/06.2-25 від 23.03.2012 р. змінена на заяву матері про внесення відомостей про батька № 46/06.2-25 від 23.03.2012 р. Заява батьків № 152/06.2-48 від 22.10.2013 по відділу ДРАЦС по м. Ужгороду Ужгородського МРУЮ. Державна реєстрація народження за ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) змінена відповідно до ст. 126 СК України.

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін у даній справі не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 352,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 49, 89, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю залученого в порядку ст. 56 ЦПК України органу опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 28.09.2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (до реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4) в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 416, свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 186336, видане повторно 15.11.2018 року розірвати.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Орган опіки та піклування виконавчий комітет Ужгородської міської ради, що знаходиться за адресою: , пл. Поштова, буд. 3, м. Ужгород, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дата складення повного тексту рішення 26 грудня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик