Справа № 209/1191/18
Провадження № 2/209/834/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши в залі судового засідання Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 03 червня 2016 року у Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 172; після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "ОСОБА_1"; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначила, що 03 червня 2016 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем у Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 172. Від сумісного подружнього життя вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Протягом останнього року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З ініціативи відповідача постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня спільна дитина, якій ще навіть не виповнилося два роки. Спільна дочка є ще маленькою і багато речей не усвідомлює, але в подальшому поведінка відповідача може суттєво вплинути на психіку дитини, про що вона неодноразово звертала увагу свого чоловіка, але останній повністю ігнорував зауваження, проявляючи агресивну поведінку у її бік, не зважаючи на наявність дитини поряд. При цьому, подружжя має різні погляди на життя та сімейні відносини, через що в родині постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до насильства в сім'ї з боку чоловіка. Відповідач, із застосуванням грубої фізичної сили, наніс їй тілесні ушкодження у голову та обличчя. Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1013 від 10 квітня 2018 року, у ОСОБА_1 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі, розміром 10,8 х 4,2 см. З огляду на викладене, сумісне життя подружжя у шлюбі і збереження сім'ї стали неможливими, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання подружжя припинено. Вона заперечує проти примирення і вважає необхідним розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище «ОСОБА_1». Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року, відсутні.

16 липня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

31 липня 2018 року відповідач надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що за час їхнього спільного проживання з позивачем, у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої порушені у зв'язку з неможливістю дитини зростати у повноцінній родині. Фактичні взаємовідносини подружжя припинені з квітня 2018 року, сторони окремо проживають нетривалий час. За бажанням позивача по справі проживати у м. Дніпро ним та його родиною було створено усі необхідні умови щодо переїзду у м. Дніпро, відповідачем було змінено місце проживання.

Ухвалою від 08 серпня 2018 року було відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14 вересня 2018 року було зупинено провадження у справі з наданням сторонам строку для примирення до 14 листопада 2018 року.

Ухвалою від 19 листопада 2018 року цивільна справа прийнята до свого провадження суддею Шендриком К.Л. та призначена до розгляду на 04 грудня 2018 року.

Ухвалою від 04 грудня 2018 року було відкладено розгляд справи через поведінку відповідача, яка не дала змоги провести судове засідання.

Ухвалою від 17 грудня 2018 року було відкладено розгляд справи через неявку відповідача.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов в повному обсязі. В обгрунтування позову позивач пояснила, що сімейне життя з відповідачем у них не склалось через різні погляди на спільне життя та різні погляди на віросповідання. Відповідач не давав їй грошей, примушував ходити до церкви, та застосовував до неї грубу фізичну силу. З приводу останього вона зверталася до поліції та проходила обстеження судово-медичним експертом. З квітня 2018 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з нею. Суддею Замковою Я.В. їм з відповідачем надавався строк два місяці для примирення, але за вказаний період відповідач не вчинив жодної спроби для примирення. Вважає, що почуття любові між нею та відповідачем відсутнє, їх родина розпалася повністю та остаточно, та відновлення шлюбних стосунків неможливе.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що під час укладення шлюбу вони з позивачкою давали обіцянку жити разом в радості та горі. Вони проживали разом до квітня 2018 року. Він створював для позивача всі умови для проживання. Навіть була придбана квартира в м. Дніпропетровську, та він переїхав з м. Запоріжжя. Крім того, у них з відповідачем є малолітня дочка ОСОБА_3, яку він сильно любить і вважає, що дитина повина рости в повноцінній родині, з батьком та матір'ю. Він бажає зберегти родину. Під час двомісячного строку для примирення, наданого суддею Замковою Я.В., він намагався відновити шлюбні стосунки, він писав позивачці смс, щоб остання подумала про дитину, та дзвонив по телефону, але відповідачка відмовлялася йти на примирення.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що наявні законні підстави ухвалення рішення про задоволення позову.

Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2016 року у Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, від сумісного подружнього життя сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб актовий запис № 172 (а.с. 23), паспортами сторін (а.с. 21-22, 36-37), копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1707 (а.с. 24). Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. З 17 квітня 2018 сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом про проживання від 02 червня 2018 року (а.с. 29). Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року сторонам судом було надано двомісячний строк для примирення, але позивач в категоричній формі відмовляється йти на примирення. Вказані обставини також визнано сторонами у судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини позивач категорично не бажає, заходи примирення, вжиті судом ніяких результатів не дали, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що примирення між сторонами бути не може, шлюб розпався остаточно, оскільки втрачена його морально-правова основа, і підлягає розірванню.

На підставі ст. 113 СК України позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем "ОСОБА_1", тому позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 СК України, ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 03 вересня 1996 року Хортицьким РВ ЗМУ УМВС україни в Запорізький області), зареєстрований 03 червня 2016 року у Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 172 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04 січня 2019 року.

Суддя К.Л. Шендрик