Справа № 523/7036/18
Провадження №2/523/3451/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"26" грудня 2018 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (65111, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (65111, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (65111, АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (65111, АДРЕСА_1), третя особа: ОСОБА_5 (65111, АДРЕСА_2), про усунення перешкод у користуванні права власності та визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів втратившими право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_3, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, відповідачі є колишній чоловік позивача, син та дружина сина, у вказаній квартирі не проживають колишній чоловік та син з 2009 року, а колишня невістка не проживає з 2016 року, особистих речей відповідачів у житловому приміщенні немає, тому позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечувала.

Відповідачі та третя особа про час та місце розгляду справи сповіщались належним, проте до судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавали, у зв'язку з чим згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, справа розглядається у порядку заочного провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачу належить на праві спільної часткової власності 188/1000 частин квартири АДРЕСА_3 на підставі договору Дарування р№2216 від 06.03.2006 року посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сином та невісткою позивача, у вказаній квартирі не проживають з 2016 року, особистих речей відповідачів у квартирі немає.

Реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні права власності в повному обсязі, вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

На зазначені обставини посилалася позивач у позовній заяві та вони не спростовані відповідачами жодним належним і допустимим доказом.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі : заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 317, 391, 405 ЦК України та Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні і підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира належить позивачу на праві власності на законних підставах, відповідачі не проживають у квартирі понад рік та втратили право користування зазначеним житлом.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (65111, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (65111, АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (65111, АДРЕСА_1), втратившими право користування квартирою №141 у будинку №52 по вулиці Генерала Бочарова у м.Одесі.

Копію заочного рішення направити сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2018 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: