КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1839/14-ц
Провадження № 2/488/22/18 р.
Іменем України
13.12.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Тузові Р.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_2,
та представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та КП ММБТІ, який неодноразово уточнював та вказав, що за договором купівлі-продажу від 26.03.1999 р., посвідченим на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 3806, він придбав 45/100 частин житлового будинку № 2 по вул. Терешкової у м. Миколаєві. Даний договір був визнаний дійсним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.10.2009 р.
Позивач зазначає, що на той час інші 55/100 частин цього будинку належали ОСОБА_7
В цілому вказане домоволодіння складалося із: житлового будинку літ. «А», житловою площею 29,5 кв.м.; житлової прибудови літ. «А1», житловою площею 37,5 кв.м., а також господарських та побутових будівель і споруд. Між співвласниками існував певний порядок користування домоволодінням, зокрема, позивач користувався сараєм літ. «Р», який входив до складу домоволодіння та відповідною частиною земельної ділянки за цією ж адресою.
20.08.2008 р. померла ОСОБА_7, після смерті якої належну їй частину домоволодіння успадкували її діти, відповідачі по даній справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, отримавши свідоцтва про право на спадщину за реєстр. № 3-1044 від 07.09.2010 р. та № 4-597 від 20.09.2010 р. відповідно.
Згідно отриманих відповідачами свідоцтв про право на спадщину, вони успадкували 55/100 частин домоволодіння № 2 по вул. Терешкової у м. Миколаєві, до складу якої увійшов житловий будинок літ. «А», житловою площею 67 кв.м., загальною площею 87,30 кв.м., разом із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, у тому числі сарай літ. «Р». При цьому, до складу спадкового майна не увійшла житлова прибудова літ. «А1», яка перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_7, а увійшли належні позивачу житловий будинок літ. «А» та сарай літ. «Р».
Позивач вказує, що внаслідок видачі відповідачам вищевказаних свідоцтв про право на спадщину, він був незаконно позбавлений права власності на належні йому житловий будинок літ. «А» та сарай літ. «Р». Крім цього, позивач посилався на те,що відповідачем по даній справі КП ММБТІ була неправильно проведена технічна інвентаризація нерухомого майна, внаслідок чого змінився склад нерухомого майна.
Посилаючись на викладене, позивач просив:
- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, яке було видано ОСОБА_5 державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори 07.09.2010 р. за реєстр. № 3-1044, та скасувати його державну реєстрацію;
- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, яке було видано ОСОБА_6 державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори 20.09.2010 р. за реєстр. № 4-597, та скасувати його державну реєстрацію;
- визнати незаконним та скасувати реєстровий запис № 31121266 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, зроблений на імя ОСОБА_5
У судове засідання по справі позивач не з'явився, його представник підтримала позовні вимоги у повному обсязі з вищевикладених підстав, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_5, його представник ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти позову через його безпідставність та необгрунтовність.
Представник відповідача КП ММБТІ заперечував проти позову через його безпідставність та подав свої письмові заперечення, які долучені до матеріалів даної справи.
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судовим розглядом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 26.03.1999 р. № 3806, укладеним на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», позивач по даній справі ОСОБА_4 придбав 45/100 частин будинку №2 по вул. Терешкової у м. Миколаєві (а.с. 8). Зі змісту вказаного договору вбачається, що в цілому вказане нерухоме майно складалося із: житлового будинку літ. «А» житловою площею 29,5 кв.м.; житлової прибудови літ. «А1» житловою площею 37,5 кв.м.; вбиральні літ. «В»; погребу літ. «Гпд»; літньої кухні літ. «Д»; літньої кухні літ. «Е»; тамбуру літ. «Ж»; літньої кухні літ. «Л»; навіса літ. «М»; сараю літ. «Н»; сараю літ. «Р»; сараю літ. «С»; сараю літ. «Т»; навісу літ. «Х»; навісу літ. «Ю»; огорож № 6-11; споруд № 3,4, 12, І, ІІ, загальною вартістю 26 783 грн., а у фактичне користування позивача перейшло 45/100 частин вказаних споруд, вартістю 12 052 грн.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.10.2009 р. (а.с. 9) вказаний біржовий договір купівлі продажу був визнаний дійсним.
Із матеріалів справи вбачається, що 55/100 частин домоволодіння за вказаною адресою належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 31.01.1972 р., виданого Виконкомом Жовтневої ради депутатів.
20.08.2008 р. ОСОБА_7 померла. Із копії спадкової справи № 532/2008, заведеної Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_7 (а.с. 76-141), вбачається, що належне їй нерухоме майно успадкували її діти, відповідачі по даній справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Так, ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.09.2010 р. за реєстр. № 3-1044, згідно якого він став власником 55/200 частин даного житлового будинку (а.с. 125). Відповідачка ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.09.2010 р. за реєстр. № 4-597, згідно якого вона стала власником 55/200 частин даного житлового будинку (а.с. 136).
Спадкове майно, на яке були видані ці свідоцтва, становило 55/100 частин житлового будинку із відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташовані у м. Миколаєві, по вул. Терешкової 2, та в цілому складалося із: житлового будинку літ. «А» житловою площею 67.0 кв.м., загальною площею 87,3 кв.м.; літньої кухні літ. «Л»; сараю літ. «Р»; навісу літ. «Х»; огорож та споруд № 4,6-9, 10-14, І, ІІ.
Із наявного у матеріалах спадкової справи Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 04.08.2010 р. КП ММБТІ для оформлення спадщини (а.с. 121), вбачається, що на час оформлення спадщини та видачі вказаних свідоцтв, за вказаною адресою були самочинно побудовані споруди, зокрема, у житловому будинку літ. «А» була збільшена загальна площа на 41,6 кв.м. за рахунок нежитлової прибудови літ. «А2», житлова площа збільшена на 17,6 кв.м. за рахунок збільшення в розмірах житлового будинку та проведення капітального ремонту, а також самочинно були побудовані: сарай літ. «1А»; сарай літ. «1Б»; вбиральня літ. «1В»; гараж літ. «1Г»; вбиральня-душ літ. «Щ» та сарай літ. «Я». Судом встановлено, що зазначені самочинні споруди не увійшли до складу спадщини після смерті ОСОБА_7
Відповідно до пунктів 7.1 та 7.9 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р. (яке було чинним на час видачі відповідачам свідоцтв про право на спадщину), - витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно є документом, у якому зазначається інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно про обєкт нерухомості та про зареєстровані речові права.
Витяг з Реєстру повинен містити:
- дату видачі та номер витягу з Реєстру прав;
- реєстраційний номер об'єкта;
- тип (призначення) об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (житловий будинок, квартира, приміщення, об'єкт незавершеного будівництва тощо);
- адресу (місцезнаходження) об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації;
- відомості про власника (власників);
- підстави виникнення, переходу чи припинення права власності;
- вид спільної власності та розмір часток, якщо майно належить на праві спільної часткової власності;
- відомості про правонабувача (правонабувачів);
- підстави виникнення, переходу чи припинення речового права;
- зміст і характеристику речового права;
- час дії речового права;
- опис об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (дані про будівлі, споруди, їх частини, об'єкт незавершеного будівництва; найменування та літеровка; загальна та житлова площа; площа земельної ділянки (у разі наявності такої інформації); матеріали стін тощо), що формується за результатом проведеної технічної інвентаризації такого об'єкта;
особливі позначки реєстратора БТІ (відомості про накладення арешту, про перебування майна у податковій заставі, про самочинне будівництво тощо);
- строк дії витягу з Реєстру прав;
- прізвище, ім'я, по батькові та підпис реєстратора БТІ;
- прізвище, ім'я, по батькові та підпис керівника БТІ або уповноваженої ним особи.
Зазначений витяг скріплюється печаткою БТІ.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 04.08.2010 р. КП ММБТІ для оформлення спадщини (а.с. 121), за своїм змістом відповідає вимогам Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р.
Доводи позивача щодо невідповідності складу нерухомого майна, зазначеному у вказаному витягу фактичним даним, то суд знаходить їх необґрунтованими через те, що згідно п. 2.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затв. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 р., - прибудовою (до житлового будинку) є частина будинку, розташована поза контуром її капітальних зовнішніх стін і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну. Таким чином, прибудова літ. «А1» є складовою частиною житлового будинку літ. «А», і це підтверджується довідкою, виданою позивачу ОСОБА_5 за № 2-982 від 10.09.2014 р. (а.с. 28).
Крім цього, вищевикладені висновки суду підтверджуються також дослідженими у судовому засіданні матеріалами інвентарної справи на вказаний житловий будинок. Доказів, які б спростовували ці висновки суду, позивач не представив, чим не виконав свій обовязок щодо доказування, викладений ч. 3 ст. 12 ЦПК України.
З огляду на таке, суд знаходить необґрунтованими і нічим не підтвердженими доводи позивача про порушення діючого законодавства, які були допущені при видачі відповідачам свідоцтв про право на спадщину за законом, а відтак не вбачає підстав для задоволення таких позовних вимог. Не підлягає також задоволенню вимога позивача про скасування реєстрового запису № 31121266 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, зробленого на імя ОСОБА_5, яка є похідною від вимоги, у задоволенні якої позивачу було відмовлено.
На підставі ст. 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються понесені ним судові витрати через те, що суд відмовив у задоволенні його позову у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення був складений 26.12.2018 року.
Суддя Л.І. Селіщева