Справа № 627/1078/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

позивача-Корби І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача- Корби Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за спільне сумісне майно ,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за спільне сумісне майно.

В своїй заяві позивач вказала , що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2014 рік, який рішенням суду розірвано. За період шлюбу вони придбали автомобіль ЗИЛ 157 КД , який в 2017 р. без її згоди був проданий відповідачем . Прохала стягнути з відповідача 50 % вартості спільного сумісного майна у сумі 27500,00 грн. та сплачені судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов , просять задовольнити.

Представник відповідача та відповідач позов не визнали , просили відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , матеріали цивільної справи № 627/202/17- ц, дійшов до наступних висновків.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя; майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Статтею 68 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.30 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження не в інтересах сім'ї, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно п.22 Постанови вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, - в даному випадку - на підставі експертної оцінки майна, яка, до речі, була в матеріалах справи.

Матеріалами справи встановлено, 30 січня 1993 року між сторонами зареєстровано шлюб, який 19 червня 2014 року розірвано.

За час шлюбу подружжям було придбано автомобіль ЗИЛ 157 КД ,1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно довідки регіонального сервісного центру в Харківській області від 14.08.2017 року 18 липня 2013 року вантажний автомобіль ЗИЛ 157 КД , 1982 року випуску перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу.

Як свідчить договір купівлі-продажу транспортного засобу від 21.03.2017 року № 6443/17/0007225 вказаний автомобіль придбав ОСОБА_5 за ціною 26 395,00 грн.

Як встановлено в судовому засіданні вказаний транспортний засіб придбаний в період шлюбу та є спільним майном подружжя , однак згоду на продаж автомобіля позивач відповідачу не надавала, а дізналася про продаж автомобілю під час розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя .

У відповідності з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд дійшов до висновку , що автомобіль ЗИЛ 157 КД ,1982 року випуску належить до спільного сумісного майна подружжя , з урахуванням статті 70 СК України, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 50 % грошової компенсації його вартості, оскільки це майно було відчужене відповідачем ОСОБА_4 без згоди його дружини - позивача ОСОБА_3 Вартість майна під час його відчуження складала 26395,00 грн. , згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 21.03.2017 р., тому половина вартості майна складає 13197,50 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач в якості доказу надала до суду звіт про незалежну оцінку ринкової вартості колісних транспортних засобів ДП « Фінексперт» від 02.04.2018 р. , згідно якого ринкова вартість вантажного автомобіля ЗИЛ 157 КД ,1982 року випуску , станом на квітень 2018 року складає 55 000 ,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо вказаної вартості автомобіля і вважає її завищеною, оскільки автомобіль був проданий за нижчу вартість .

Суд вважає за доцільне врахувати вартість проданого майна , яка зазначена в договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 21.03.2017 року № 6443/17/0007225 у сумі 26395 ,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивач 50 % вартості спірного автомобіля саме на момент його продажу.

Встановивши дійсні обставини справи, виходячи із наведених вимог закону, засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 в порядку розподілу сумісного майна подружжя 50 % грошової компенсації за належну їй частину вартості спірного автомобіля ЗИЛ 157 КД ,1982 року випуску, у сумі 13 197,50 грн.

Під час звернення до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 704 ,80 грн.

Відповідно до ст.141 ч.1 п.3 ЦПК України судові витрати пов»язані з розглядом справи ,покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у сумі 338,23 грн. .

Круючись ст.ст. 60,68,69,70, 71 СК України, ст.372 ЦК України , ст. ст. 10,12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за спільне сумісне майно задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 , іден.код : НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_4, іден.код : НОМЕР_3 , в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя , 50 % грошової компенсації вартості проданого автомобілю ЗИЛ 157 КД ,1982 року випуску, у сумі 13 197 ( тринадцять тисяч сто дев»яносто сім) грн.50 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 338 ( триста тридцять вісім) грн.23 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Вовк Л. В.