Провадження № 6/761/487/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2018 року до суду надійшло подання приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, згідно якого просить суд надати дозвіл на проникнення до квартири АДРЕСА_1.

Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича перебуває зведене виконавче провадження ВП №55579172, яке включає виконавче провадження ВП № 55448612 з примусового виконання виконавчого листа № 761/28266/14-ц, виданого 09 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 24 744,59 грн., судового збору у розмірі 487,20 грн., та виконавче провадження ВП № 55565154 з примусового виконання виконавчого листа № 761/33668/15-ц, виданого 09 лютого 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 32 069,90 грн., 3 % річних за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у сумі 861,92 грн., збитки від інфляційних втрат за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 11 382,67 грн., а всього 44 314,49 грн., та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 378 грн. Як зазначає приватний виконавець, боржником добровільно вимоги виконавчих документів виконано не було. Приватним виконавцем оформлено відповідні запити з метою отримання інформації щодо джерел доходу та належного боржникові майна, у результаті яких виявилось, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. При виході за вказаною адресою з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцеві не було надано, про що складено відповідні акти. На думку виконавця, такі обставини у своїй сукупності свідчать про ухилення боржника від виконання рішення, на підставі чого звернувся до суду з відповідним поданням.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року справу призначено до розгляду на 25 липня 2018 року.

Приватний виконавець у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, що викладені у ньому.

Сторони виконавчого провадження відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича перебуває зведене виконавче провадження ВП №55579172, яке включає виконавче провадження ВП № 55448612 з примусового виконання виконавчого листа № 761/28266/14-ц, виданого 09 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 24 744,59 грн., судового збору у розмірі 487,20 грн., та виконавче провадження ВП № 55565154 з примусового виконання виконавчого листа № 761/33668/15-ц, виданого 09 лютого 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 32 069,90 грн., 3 % річних за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у сумі 861,92 грн., збитки від інфляційних втрат за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 11 382,67 грн., а всього 44 314,49 грн., та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1378 грн.

Постановою ВП №55565154 від 17 січня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 761/33668/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 09 лютого 2017 року.

Вказана постанова направлена за адресою місця проживання боржника, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2, та у відповідності до зворотного повідомлення отримана особисто ОСОБА_2

Постановою ВП №55448612 від 28 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №761/28266/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 09 листопада 2017 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55448612 від 28 грудня 2017 року направлена за адресою місця проживання боржника, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1, та у відповідності до зворотного повідомлення отримана Шаїнським.

Вказаними постановами боржнику надано строк на добровільне виконання вимог виконавчих документів, проте, вимоги виконавчих документів не виконані у встановлений строк.

У зв'язку із вищевикладеним, приватним виконавцем розпочато примусове виконання рішень суду, а саме постановою від 28 грудня 2017 року накладено арешт на майно боржника.

Крім того, приватним виконавцем оформлено відповідні запити з метою отримання інформації щодо джерел доходу та належного боржникові майна.

Так, згідно відповіді Пенсійного фонду України від 29 грудня 2017 року № боржник доходів не отримує.

У відповідності до відповіді Державної фіскальної служби України від 18 січня 2018 року № боржник відкритими рахунками в банківських установах не володіє.

Згідно відповіді сервісного центру в м. Києві від 17 січня 2018 року № 31/26-4/1 за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

У відповідності до листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 січня 2018 року № 062/14-367 за ОСОБА_2 зареєстрована на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Актами приватного виконавця від 26 січня 2018 року та 05 червня 2018 року встановлено відсутність можливості потрапити до квартири за адресою: АДРЕСА_3, з метою проведення її опису, у зв'язку з ненаданням вільного доступу.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

За умовами ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Cуд не може погодитись із висновками приватного виконавця про необхідність здійснення опису майна боржника саме за адресою: АДРЕСА_1, адже, як вбачається із листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 січня 2018 року № 062/14-367, згідно з даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 Разом з тим, повідомлено, що з 01 січня 2013 року державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяження таких прав здійснюють територіальні органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України і державні та приватні нотаріуси, а КМ БТІ позбавлено доступу до реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв'язку із зазначеним, приватному виконавцеві було запропоновано скористатись безпосереднім доступом до Державного реєстру прав для отримання інформації щодо державної реєстрації ревних прав на нерухоме майно.

Згідно відомостей про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 квітня 2018 року відомості щодо власника квартири АДРЕСА_1 відсутні.

За таких обставин, приватним виконавцем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження належності вказаного майна на праві власності ОСОБА_2, а тому надання державному виконавцю можливості входження до жилого приміщення з метою опису належного боржникові майна, на думку суду, є недоцільним.

Статтею 41 Конституції України закріплено непорушність права власності, що полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканості самого майна власника.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналізуючи вказані норми права, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: