Справа № 760/6896/15
Провадження № 2-п/760/124/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представник правонаступника позивача - Ільїнової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24.09.2015 у справі № 760/6896/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», правонаступником прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2015 Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі № 760/6896/15-ц за позовом за ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позов задоволено.

28.09.2018 відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 24.09.2015, посилаючись на те, що воно підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що він не звився в судове засідання з поважних причин, а тому не надав відзив на позов і докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, зазначає, що він не міг з'явитись до суду та повідомити суд про причини своєї неявки, т.я. здійснював трудову діяльність за межами території України, а саме в Грузії, а тому не міг отримувати судові повістки та забезпечити своє представництво в суді.

Крім того, зазначає, що сума стягнутої з нього заборгованості розрахована не вірно, оскільки суд при ухваленні рішення та визначенні суми заборгованості взяв розрахунок заборгованості, наданий представником позивача без врахування строків позовної давності.

Також, зазначає, що заочним рішенням суду були стягнуті штрафні санкції за невиконання ним вимог п. 4.2 Іпотечного договору, однак дані позовні вимоги є необґрунтованими, т.я. він виконав умови даного пункту договору та уклав зі страховою компанією ряд договорів про страхування іпотечного майна, про що був обізнаний позивач.

Крім того, посилається на те, що він звертався до банку з заявою про реструктуризацію його боргу, а тому твердження представника позивача про те, що він не вживав жодних дій направлених на виконання зобов'язань за кредитним договором не відповідають дійсності.

Дані обставини у їх сукупності на його думку свідчать про наявність підстав для скасування заочного рішення суду від 24.09.2015.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали заяву та просили скасувати заочне рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував прости задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та додані до неї документи, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді шляхом направлення повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Судом встановлено, що повістку про виклик відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 19.05.2015 отримала його мати ОСОБА_4 (а.с. 101 Т.1).

Судові повістки в наступні судові засідання повернулися на адресу суду без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 77 ЦПК України (редакції до 15.12.2017) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування), або місцязнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони або інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Аналогічні положення містяться також і в ст. 131 ЦПК України чинної редакції.

Отже, дані обставини свідчать про те, що про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином.

При цьому, посилання відповідача на те, що на час ухвалення заочного рішення він перебував у Грузії, а тому не міг забезпечити своє представництво під час розгляду даної справи, не підтверджені доказами, а з довідки, на яку посилається відповідач вбачається лише, що він дійсно з лютого 2015 та станом на день видачі довідки - 11.08.2015 перебував у трудових відносинах з компанією ТОВ «РСМ Капто», однак даних про те, що він саме в цей період, в тому числі і на день ухвалення заочного рішення - 24.09.2015, здійснював свою трудову діяльність за межами України, дана довідка не містить. Інших доказів на підтвердження цих обставин відповідач суду не надав.

Крім того, за змістом ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Разом з цим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не було наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 24.09.2018, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про перегляд заочного рішення у справі, зокрема щодо розрахунку суми заборгованості без застосування позовної давності, безпідставне стягнення штрафних санкцій за невиконання п. 4.2 Іпотечного договору, не підтверджені доказами.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б могли спростовати висновки суду, наведені у заочному рішенні.

Отже, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, судом не встановлено, що настали одночасно дві умови, передбачені ст. 288 ЦПК України для його скасування. Виходячи з цього запереченням відповідача по суті спору, зокрема щодо неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні заочного рішення, а саме щодо незастосування строків позовної давності та неправильного розрахунку суми стягнутої заборгованості, суд оцінку не дає, оскільки для розгляду заяви про перегляд заочного рішення ці обставини правового значення не мають.

Виходячи з обставин наведених вище, суд дійшов до висновку про те, що підстав для скасування заочного рішення суду від 24.09.2015 немає.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 223, 247, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24.09.2015 у справі № 760/6896/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», правонаступником прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Зочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.В. Лазаренко