Провадження № 2/761/4931/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чичкань С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив суд: зобов'язати Головне управління Держпраці у Київській області призначити повторно спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 17.01.2008 р. на виробництві у ТОВ Фірма «Т.М.М.» спеціальною комісією в іншому складі за результатами роботи якої скласти відповідний акт за формою Н-5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фірма «Т.М.М.» і працював арматурником. 17.01.2008 р. під час роботи в результаті нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 отримав виробничу травму, за наслідками якої були складені акти форми Н-1 від 20.01.2008 р. та форми Н-5 від 20.01.2008 р. За результатами огляду МСЕК від 21.07.2015 р. позивачу довічно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 15%. 25.07.2017 р. ОСОБА_1 письмово звернувся до Державної служби України з питань праці з проханням: визнати недійсним та скасувати акт Н-1 від 20.01.2008 р. та форми Н-5 від 20.01.2008 р.; призначити та провести повторне розслідування нещасного випадку; скасувати висновки комісії та інше. У своєму листі Головне управління Держпраці у Київській області зазначило, що розслідування нещасного випадку проведено у встановленому порядку, а тому, Головне управління не вбачає підстав для організації повторного спеціального розслідування нещасного випадку. В подальшому позивач звернувся до Державної служби України з питань праці з приводу відмови Головного управління Держпраці у Київській області у проведенні повторного спеціального розслідування нещасного випадку. За результатами розгляду скарги позивача, Державна служба України з питань праці зазначило, що не вбачає підстав для призначення повторного розслідування нещасного випадку. Позивач вважає, що розслідування нещасного випадку проведено з порушенням встановленого законодавством процедури розслідування, викладені в актах обставини не відповідають дійсності, особи які проводили розслідування упереджено віднеслись до порядку проведення розслідування.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що Головне управління не вбачає порушень вимог порядку при проведенні розслідування Фірма «Т.М.М.» ТОВ та підстав для проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив.

ОСОБА_1 працював арматурником на Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ.

Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 17.01.2008 року о 12 год. 30 хв. в Фірма «Т.М.М.» - ТОВ, комісією з розслідування встановлено, що нещасний випадок, що стався 17.01.2008 р. із арматурником ОСОБА_1, пов'язаний з виробництвом про що було складено акт форми Н-1.

ОСОБА_1, приступив до роботи на кругопиляльному верстаті без завдання безпосереднього керівника робіт та без права роботи на ньому, чи порушив п. 1.6.3 Іструкції з охорони праці №57 для арматурника.

За результатами огляду МСЕК від 21.07.2015 р. позивачу довічно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 15%.

25.07.2017 р. ОСОБА_1 письмово звернувся до Державної служби України з питань праці з проханням проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ним у Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ.

Листом від 17.08.2017 р. Головне управління Держпраці у Київській області зазначило, що розслідування нещасного випадку проведено у встановленому порядку, позивачем не надано додаткових матеріалів, які могли б вплинути на причини настання нещасного випадку, а тому, Головне управління не вбачає підстав для організації повторного спеціального розслідування нещасного випадку.

20.10.2017 р. позивач звернувся до Державної служби України з питань праці щодо незгоди з висновками комісії з розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 17.01.2008 р. під час перебування у трудових відносинах з Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ.

Листом від 06.11.2017 р. Державна служби України з питань праці зазначила, що розслідування проведено у відповідності з вимогами Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 25.08.2004 р. №1112, а тому відсутні підстави для призначення повторного розслідування нещасного випадку.

Згідно вимог п. 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232 (далі - Порядок) роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний протягом доби утворити комісію та організувати проведення розслідування.

Відповідно до п. 11 Порядку Голова комісії зобов'язаний письмово поінформувати потерпілого або уповноважену ним особу, яка представляє його інтереси, про його або її права і з початку роботи комісії запросити до співпраці.

У відповідності до п. 14 Порядку Комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення:

обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;

вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);

визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом;

установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження;

скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У випадках, зазначених у пункті 31 цього Порядку, або у разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку строк розслідування може бути продовжений за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства.

У разі отримання письмового погодження роботодавець приймає рішення про продовження строку проведення розслідування.

Відповідно до п. 17 Порядку роботодавець який утворив комісію, повинен розглянути і затвердити примірник акта за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) протягом доби після надходження матеріалів щодо результатів розслідування.

На вимогу потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, голова комісії зобов'язаний ознайомити їх з матеріалами розслідування.

Згідно із п. 33 Порядку Контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Відповідно до п. 34 Порядку Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці", п. 10 Порядку роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний протягом доби своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку та організувати проведення розслідування.

Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.

У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за відповідною формою чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду.

Як встановлено судом, позивачем не були оскарженні акти Н-1 та Н-5 щодо нещасного випадку, зазначені акти є діючими та не скасовані.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, Законом України «Про охорону праці», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про зобов'язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: