Провадження №2/523/5443/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за позовом

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом,-

Установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що 08 серпня 1994 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, була приватизована в рівних частках по 1/4 частині трьохкімнатна квартира, загальною площею 62,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Всі власники квартири і позивачка проживали в квартирі, користувалися і розпоряджалися квартирою.

27.07.2000 року померла ОСОБА_3, яка була власником 1/4 частки квартири.

На день смерті ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_3, хоронила її, розпорядилася всім її майном як донька, і залишилася проживати в квартирі, тобто фактично прийняла спадщину, однак в нотаріальну контору не зверталася, вважаючи, що достатньо того, що вона проживає в частці квартири, що належала її матері.

4.01.2018 року померла ОСОБА_4.

Так, як ОСОБА_1 проживала з матірю на день її смерті, вона хоронила її, розпорядилася її майном, в тому числі часткою квартири, що залишилася матері після смерті бабки - ОСОБА_3 і вважала, що мама являється спадкоємницею частки квартири бабки, однак при звертанні до нотаріуса, виявилося, що мама не оформила частку квартири бабки в порядку спадкування на своє імя і в позивача немає ніяких документів, які б підтверджували, право власності мами на 1/4 частку квартири бабки, тому нотаріус ОСОБА_6 рекомендувала звертатися до суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив його позовні вимоги задовольнити та встановити факт прийняття спадщини, визнати за нею право власності на зазначену частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та витребувано матеріали спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с. 24,26).

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підпримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. (а.с. 32).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 31).

Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 08 серпня 1994 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, була приватизована в рівних частках по 1/4 частині трьох кімнатна квартира, загальною площею 62,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 6,7).

Всі власники квартири і позивачка проживали в квартирі, користувалися і розпоряджалися квартирою.

27.07.2000 року померла ОСОБА_3, яка була власником 1/4 частки квартири. (а.с. 5).

На день смерті ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_3, хоронила її, розпорядилася всім її майном як донька, і залишилася проживати в квартирі, тобто фактично прийняла спадщину, однак в нотаріальну контору не зверталася.

4.01.2018 року померла ОСОБА_4. (а.с. 4).

Так, як ОСОБА_1 проживала з матірю на день її смерті, вона хоронила її, розпорядилася її майном, в тому числі часткою квартири, що залишилася матері після смерті бабки - ОСОБА_3 і вважала, що мама являється спадкоємницею частки квартири бабки, однак при звертанні до нотаріуса, виявилося, що мама не оформила частку квартири бабки в порядку спадкування на своє імя і в позивача немає ніяких документів, які б підтверджували, право власності мами на 1/4 частку квартири бабки, тому нотаріус ОСОБА_6 рекомендувала звертатися до суду.

При таких обставинах, виходячи з того, що частка квартири, що належала бабусі позивачки ОСОБА_3, а потім її матері ОСОБА_4, після смерті якої позивачка фактично прийняла спадщину, тобто частку квартири ОСОБА_3, яку ОСОБА_4 не встигла оформити на своє імя і позивачка являється спадкоємницею за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обовязки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

П. 4 Постанови «Суди повинні манні на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-1У "Про кооперацію", стаття 384 ЦК).».

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те. що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов'язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137,200, 206, 211,223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті її матері ОСОБА_3, котра померла 27.07.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 часту квартири АДРЕСА_3, загальною площею 62, 1 кв.м., що належала ОСОБА_3, а потім ОСОБА_4.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя