ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1761/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Колесника О.М.
за участю секретаря: Слаква О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,
У жовтні 2017 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 21.02.1998 року, серії ААК №390444.
Відповідач являється сином позивача та на момент набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру, відповідач вже був у ній зареєстрований.
Так, вже більше 10 років відповідач не проживає за місцем реєстрації та на дату звернення до суду перебуває у Франції.
Позивач має намір продати вищевказану квартиру, однак реєстрація відповідача порушує її право на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, а тому просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач не з'явилася, проте представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити.
В судове засідання відповідач не з'явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою його реєстрації.
Представник третьої особи Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання також не з'явився, у клопотанні від 09.02.2018 просив розглянути справу без участі представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до вимог закону.
Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закон чи за рішенням суду.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 21.02.1998 року, серії ААК №390444. (а.с. 4)
Так, позивач посилається на те, що відповідач являється її сином та на момент набуття нею права власності на квартиру, відповідач ОСОБА_3 вже був у ній зареєстрований.
Оскільки відповідач вже більше 10 років не проживає за місцем реєстрації та на дату звернення до суду перебуває у Франції, а позивач має намір продати зазначену квартиру, реєстрація відповідача порушує її право на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
За правилами ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Нормами ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не надала жодних відповідних доказів в розумінні положень ст.76-80 ЦПК України на підтвердження тієї обставини, що відповідач не проживає за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 терміном більш ніж один рік без поважних причин.
Керуючись ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 13, 48, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд-
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя