Справа № 128/1882/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 07 вересня 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 січня 2017 року було розірвано.

Позивач зазначає, що в період шлюбу ними за спільні кошти були придбано наступне майно: житловий будинок, з господарськими будівлями АДРЕСА_1, вартістю 112 808 грн.; земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2500 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 29 900 грн.; земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1701 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 17 350 грн.

Зазначає, що 2/3 частини вказаних земельних ділянок та житлового будинку оформлено на відповідача ОСОБА_2, а 1/3 частини - на їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Придбання вищевказаного майна підтверджується договорами купівлі-продажу від 20.09.2011 року, посвідченими приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Рудиком В.В. та зареєстрованими в реєстрі за № 6260 та № 6257.

Право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 20.10.2011 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Земельні ділянки відповідач у встановлену законом порядку не зареєстрував.

Позивач вважає, що таким чином відповідач намагається ухилитись від поділу їхнього спільного майна.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким поділити спільне майно подружжя, виділивши їй 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та виділити їй і визнати за нею право власності на 1/3 частини зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями. Також просить визнати за нею право власності на: 1/3 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1701 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали на підставах та за обставин викладених в позові. За заявою просили закінчити розгляд справи у їх відсутність, позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 з'явився в судове засідання 27.02.2018р. та попросив у суду час на підготовку заперечень. Справу було відкладено на 29.03.2018р. В подальшому з'явився у судове засідання 16.05.2018р. та просив оголосити перерву для укладення угоди з адвокатом. 06.08.2018р. відповідач знову просив суд оголосити перерву, невизнавши позов, для укладення угоди з адвокатом. В подальшому припинив з'являтися до суду, не зазначивши поважності причин неявки до суду на судові засідання 05.10.2018р. та 27.11.2018р.

Судом ухвалено слухання справи проводити у відсутність сторони відповідача, за заявою позивача у відсутність представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 з 07 вересня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.01.2017 року по справі № 128/3697/16-ц було розірвано. Рішення набрало законної сили 23.01.2017 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 12-13).

В шлюбі в сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3.

20 вересня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, який діяв за письмовою згодою дружини ОСОБА_1, ОСОБА_3, від імені якого діяла його мати ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 купив 2/3 частки, а ОСОБА_3 - 1/3 частку житлового будинку з господарськими АДРЕСА_1 загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 6257, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 14-15).

Також 20 вересня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, який діяв за письмовою згодою дружини ОСОБА_1, ОСОБА_3, від імені якого діяла його мати ОСОБА_1, було укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 купив 2/3 частки, а ОСОБА_3 - 1/3 земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спорудта земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1701 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 6260, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 16-17).

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, Вінницького району Вінницької областібуло зареєстровано в КП «ВООБТІ», що підтверджується ксерокопією витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 18).

Частиною 3 статті 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Частиною 1 статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що спірне майно було набуто сторонами під час перебування у шлюбі.

У відповідності до вимог ст.ст.61,63,71 СК України майно належить подружжю в рівних частках по 1/2 частці, якщо суду не доведено інше.

Судом не здобуто доказів того, що вказане майно у вигляді: 2/3 частки житлового будинку з господарськими АДРЕСА_1 загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спорудта 2/3 частки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1701 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належать сторонами на праві особистої власності чи в іншому розмірі частки, а отже, суд вважає встановленим, що кожному з подружжя належить 1/2 частка від 2/3 частки вказаного майна. Загальна частка у повному об'єкті даної нерухомості для кожного з подружжя таким чином складає по 1/3 частці.

Оскільки кожен з подружжя, як співвласник має право вимагати виділу належної йому частка майна (у даному випадку ідеальної долі), суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є суду доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги позову позивачем в судовому засіданні доведено належними, допустимими та достатніми доказами.

З відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати за оплату судового збору в сумі 1920 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка є спільним сумісним майном бувшого подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на:

-1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

-1/3 частку земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1701 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 оплату судового збору в сумі 1920(одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна