Провадження № 2-з/686/171/18
УХВАЛА

06 вересня 2018 року

м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Салоїд Н.М., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, -

встановила:

05.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на права вимоги в межах державного зовнішнього запозичення за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «TheLawDebentureTrustCorporationp.l.c.» у розмірі 1088886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро та забороною будь-яким суб`єктам права вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будь-яку передачу повністю або частково цих прав вимоги будь-яким суб`єктам права (зокрема, але не виключно, державам та іншим суб`єктам публічного права, фізичним особам, юридичними особам); зупинення здійснення платежів в межах державного зовнішнього запозичення за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «TheLawDebentureTrustCorporationp.l.c.» у розмірі 1088886,68 грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро; заборона Кабінету Міністрів України, Міністерству фінансів України, Національному банку України, Державному казначейству України, іншим органам державної влади, їх посадовим та/або службовим особам здійснювати будь-які дії, пов`язані із здійсненням платежів в межах державного зовнішнього запозичення України перед Російською Федерацією у розмірі 1088886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що у Високому Суді Відділення Королівської Лави, м. Лондон, розглядається питання про повернення державою Україною державі Російській Федерації коштів за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 р. між Україною та компанією «TheLawDebentureTrustCorporation PLC», що в свою чергу, є довірчим власником перед держателем зобов`язань, що представлений одноособово Міністерством фінансів Російської Федерації.

При цьому, права вимоги за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною та компанією «TheLawDebentureTrustCorporation PLC» є майном, на яке можна звернути стягнення, а тому позивач вважає, що за рахунок зазначеного майна відповідача може бути виконане рішення суду по даній справі у разі задоволення її позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ч. 3ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Російської Федерація на свою користь 1088886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої вимушеним переселенням у серпні 2014 року з тимчасово окупованої території Луганської області, яке сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилаються на обставини, які за правилом ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню, оскільки встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2017 року у цивільній справі № 686/8331/17 за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Визначаючи обсяг належного відповідачу майна, щодо якого можуть бути застосовані заходи забезпечення позову, суд констатує, що 24.12.2013 року Україна уклала трастовий договір з компанією «TheLawDebentureTrustCorporation PLC», яка, в свою чергу, є довірчим власником перед держателем зобов`язань, представленим одноособово Міністерством фінансів Російської Федерації. За зазначеним договором Україна отримала 3 000 000 000 доларів США з 5-відсотковим зобов`язанням та видала Міністерству фінансів Російської Федерації зобов`язання на вказану суму, строк виконання якого закінчувався 20.12.2015 року.

Зважаючи на те, що Україною станом на 20.12.2015 року не повернуто основну суму заборгованості та відсотки за вищезазначеним зобов`язанням, 16.02.2016 року Міністерство фінансів Російської Федерації, як держатель зобов`язання, через довірчого власника звернулося до Високого Суду Правосуддя Відділення Королівської Лави, м. Лондон, з позовом про повернення основної суми боргу та нарахованих відсотків за трастовим договором від 24.12.2013 р.

Зазначені обставини свідчать про те, що Російська Федерація вимагає від України повернення 3 000 000 000 доларів США та відсотків, нарахованих за умовами зазначеного договору.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які включають в себе накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Наведений перелік видів забезпечення не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види.

Законом України «Про особливості здійснення правочинів з державним, гарантованим державою боргом та місцевим боргом» від 19.05.2015 № 436-VIII, Україною обраний спосіб забезпечення економічної безпеки держави та захисту суспільних інтересів та інтересів держави у зв`язку з погашенням та обслуговуванням державного, гарантованого державою боргу та місцевого боргу, у виді тимчасового зупинення здійснення платежів за державними зовнішніми запозиченнями. Цим законом, як і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.12.2015 року №1312-р, охоплюється також і борг України перед державою Російська Федерація, який виник на підставі вищезгаданого трастового договору від 24.12.2013 року.

Враховуючи те, що викладені обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, через що необхідно вжити заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на права вимоги в межах державного зовнішнього запозичення за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «TheLawDebentureTrustCorporationp.l.c.» у розмірі 1 088 886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро та заборонити будь-яким суб`єктам права вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будь-яку передачу повністю або частково цих прав вимоги будь-яким суб`єктам права (зокрема, але не виключно, державам та іншим суб`єктам публічного права, фізичним особам, юридичними особам).

Зупинити здійснення платежів в межах державного зовнішнього запозичення за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «TheLawDebentureTrustCorporationp.l.c.» у розмірі 1 088 886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро.

Заборонити Кабінету Міністрів України, Міністерству фінансів України, Національному банку України, Державному казначейству України, іншим органам державної влади, їх посадовим та/або службовим особам здійснювати будь-які дії, пов`язані із здійсненням платежів в межах державного зовнішнього запозичення України перед Російською Федерацією у розмірі 1 088 886,68грн. (один мільйон вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 68 коп.), що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день підписання позовної заяви складає 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) євро.

Копію ухвали направити заявнику та заінтересованій особі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: