233 Справа № 233/6789/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

26 грудня 2018 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцька О.В., розглянувши матеріал цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення фактів неправильності в актових записах, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій заявник просить встановити факт неправильності зазначення імені його батька замість «ОСОБА_3» вірне ім'я «ОСОБА_3», в актовому записі про його народження № 8 від 27 березня 1950 року, складеного Валдієвською сільською радою Коношського району Архангельської області Російської Федерації; встановити факт неправильності зазначення національності його батька - замість «українець» правильна національність «грек» в актовому записі про його народження № 8 від 27 березня 1950 року, складеного Валдієвською сільською радою Коношського району Архангельської області Російської Федерації; встановити факт неправильності зазначення національності в актовому записі про реєстрацію шлюбу № 872 від 26 вересня 1975 року, складеного Костянтинівським міським відділом ЗАГС, замість «українець» вірна національність нареченого «грек»; встановити факт неправильності зазначення національності в актовому записі про смерть його батька № 220 від 16 лютого 1985 року, складеного Костянтинівським міським відділом ЗАГС, замість «українець» вірна національність померлого «грек»; встановити факт неправильності зазначення національності в актовому записі про народження його сина ОСОБА_2 № 354 від 19 травня 1981 року, складеного міським відділом ЗАГС м. Красноармійськ, замість «українець» вірна національність батька «грек».

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Однією з ознак справ окремого провадження є відсутність сторін із протилежними інтересами.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України, а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наданих суду документів вбачається, що позивач бажає внести зміни до актових записів стосовно написання імені його померлого батька та стосовно зазначення національності.

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів цивільного стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів цивільного стану. Відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що звернення до суду з даною заявою викликане відмовою Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області внести зміни до відповідних актових записів.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб'єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.

Також суд вважає за необхідне зауважити, як зазначено Пленумом Вищого адміністративного суду України в Розділі 2 Постанови № 12 від 29 вересня 2016 року «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану», слід визнати, що постанова Пленуму Верхового суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» втратила актуальність у зв'язку із запровадженням адміністративного судочинства в Україні, прийняттям Кодексу адміністративного судочинства України та нового ЦПК України.

Згідно зі ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента № 70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 315 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Виходячи зі змісту Закону України «Про національні меншини в Україні», який проголошує рівність політичних, соціальних, економічних та культурних прав і свобод громадян України незалежно від їх національного походження, та враховуючи, що за чинним українським законодавством жодний документ, що посвідчує особу громадянина, його національності не визначає, факт належності особи до певної національності не має юридичного значення, а отже вказаний факт не може бути встановлений в судовому порядку.

Вказана позиція також викладена в узагальненні Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, в п. 11 п. 4 якого зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін, та відповідно до діючого законодавств України оскарження до суду відмови органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис проводиться в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки діюче законодавство не передбачає розгляд заяви про встановлення факту неправильності зазначення будь-яких даних в актових записах в порядку окремого провадження в рамках цивільного судочинства, а оскарження відмови органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису здійснюється у порядку адміністративного судочинства, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів неправильності в актових записах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення фактів неправильності в актових записах, заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: