22 грудня 2018 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного загального провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки, але відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість по їх сплаті. Відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини, вихованням та утриманням якої не займається, не спілкується та не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров'я та успіхами у школі, байдужий до її долі та життя. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплату судових витрат покласти на відповідача.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.06.2018 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 серпня 2018 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, 05.01.2016 року шлюб розірвано, від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2015 року відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не спілкується з дочкою, не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров'я та успіхами у школі, байдужий до її долі та життя. Дитина має обмеження життєдіяльності, постійно потребує лікування та корекції. Батько дитини аліменти, стягнуті з нього за рішенням суду, не сплачує, має заборгованість по сплаті аліментів. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3 В подальшому надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи Вегелін О.В. в судовому засіданні пояснила, що до органу опіки та піклування Селидівської міської ради надходила заява про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Органом опіки та піклування Селидівської міської ради було з'ясовано, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки, участі в вихованні дитини не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Дитина є інвалідом та потребує особливої опіки, лікування. У зв'язку з чим, орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківським прав ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона проживає з позивачем ОСОБА_1 по сусідству 3 роки, дитина позивача ОСОБА_3 дружить з її сином. Вона жодного разу не бачила батька ОСОБА_3, не чула, щоб він телефонував дочці чи інтересувався нею. Вона відвідує батьківські збори у школі, але жодного разу батька ОСОБА_3 на зборах не було.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що з позивачем ОСОБА_1 він знайомий приблизно 3 роки. ОСОБА_1 йому казала, що відповідач ОСОБА_4 ніяких відношень з донькою ОСОБА_3 не підтримує. В його присутності ОСОБА_1 телефонувала відповідачу з приводу дитини, відповідач в телефонній розмові заявив, що у нього інша сім'я і щоб вона не дзвонила йому більше, дитина його не цікавить.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 21 липня 2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1.
Згідно заяви від 05.05.2014 року відповідач ОСОБА_4 надавав свою згоду на тимчасовий виїзд з України до Росії своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на дитину-інваліда - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Довідками Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14.41-8711 від 24.07.2017 та № 54393445 від 04.12.2017 підтверджується, що ОСОБА_1 не отримує аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею.

З довідки ОСББ «Надія» № 175 від 13.11.2017 року вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно побутової характеристики, наданої ОСББ «Надія» ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 з 2015 року без реєстрації. За час проживання зарекомендувала себе задовільно. ОСОБА_4, 1986 року народження за зазначеною адресою не проживає, вихованням дитини не займається, з дитиною не спілкується.

Згідно довідки № 264 від 09.11.2017 року ОСОБА_3 навчається у ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Селидівської міської ради Донецької області.

Згідно характеристики, наданої ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Селидівської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 характеризується позитивно, мати ОСОБА_3 приділяє належну увагу навчанню і вихованню доньки. Батько проживає окремо від дитини, вихованням ОСОБА_3 не займається, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами дитини у навчанні. Взагалі, класний керівник жодного разу не бачила батька ОСОБА_3 у школі, не було і спілкування по телефону.

Згідно довідки ВКК № 245/2441 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради» та медичного висновку ВКК № 253, ОСОБА_3 дитина-інвалід, перебуває на «Д» обліку.

З довідки Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області № 32980/405-2018 від 04.12.2018 вбачається, що згідно відомостей ІІПС ОВС України громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у державному розшуку не перебуває.

Згідно висновку № 02-23/5-417 від 04.05.2018 року орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, т. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 141, 212-215, 263-265, 280 - 282, 288 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1(місце проживання: 85400, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4(місце проживання: 85400, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради(місцезнаходження: 85400, Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, б.8) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) в дохід держави(отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача(код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача(МФО): 899998, рахунок отримувача: 26001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) грн.. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя