Справа № 357/2632/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму боргу з урахуванням процентів за договорами банківського вкладу в розмірі 8 746,33 USD (235975,98 грн.) та 1 8615,26 EUR (532 768,74 грн.).

Посилається на те, що 28.03.2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу №SAMDN8065 у доларах США на суму 6740,93 USD строком на 6 місяців з процентною ставкою 8,5% річних. Також, 28.03.2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу №SAMDN8202 на суму 14 952,02 EUR. На виконання умов договорів банк відкрив позивачу рахунки, куди були зараховані кошти, що підтверджується квитанціями. Так як строк дії договорів сплинув, позивач 19.12.2016 року звернулась до банку з заявою про розірвання договорів банківського вкладу та вимогою про повернення суми банківського вкладу та відсотків, проте їй було відмовлено у зв'язку з припиненням своєї діяльності на території тимчасово окупованої території АР Крим та міста Севастополь, а також неможливістю здійснення банківського регулювання та нагляду на зазначених територіях.

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд: 1) стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь суму боргу за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року в розмірі 6740,93 доларів США - сума депозитних коштів, 2907,28 доларів США - сума процентів за договором, а всього стягнути за договором №SAMDN8065 від 28.03.2013 року 9648,21 доларів США в українській гривні за курсом Національного Банку України на день винесення рішення; 2) стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь суму боргу за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року в розмірі 14952,02 євро - сума депозитних коштів, 5310,62 євро - сума процентів за договором, а всього стягнути за договором №SAMDN8202 від 28.03.2013 року 20262,64 євро в українській гривні за курсом Національного Банку України на день винесення рішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

В своїх запереченнях представник відповідача вказав, що позивачем не надано оригіналів документів, квитанція про внесення коштів не містить печатки та обов'язкових реквізитів, не доведено знаходження коштів на спірних рахунках. Зобов'язання за договорами з ПАТ КБ «Приватбанк» виконує АНО «ФЗВ» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополя.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем вимоги про стягнення відсотків за договорами нараховані невірно, оскільки відсотки слід розраховувати з лютого 2014 року, так як позивач звернулась з заявою про повернення вкладів 19.12.2016 року, з урахуванням вимог про повернення коштів договір є розірваним через 2 банківські дні після отримання заяви вкладника. Доказів того, що нараховані відсотки за період з 28.03.2013 р. по 27.04.2018 р. позивач не отримувала не надано. Враховуючи дострокове розірвання договору представником надано свій розрахунок відсотків на загальну суму за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року - 16787,33 доларів США, за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року - 3075,61 євро.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в повному обсязі. Пояснив, що в травні 2014 року була зупинена діяльність відокремлених структурних підрозділів ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АР Крим та міста Севастополя, у зв'язку з чим банк не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АР Крим та міста Севастополя.

Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського вкладу №SAMDN8065 «Стандарт».

Згідно п. 27 вказаного договору сума вкладу складає 6740,93 USD строком по 28.09.2013 рік з процентною ставкою 8,5% річних. Мінімальний строк вкладу 6 місяців, період нарахування відсотків - 1 місяць. На виконання умов договору банк відкрив позивачу рахунок НОМЕР_2, куди були зараховані кошти.

28.03.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського вкладу №SAMDN8202 «Стандарт».

Згідно п. 27 вказаного договору сума вкладу складає 14952,02 EUR строком по 28.09.2013 рік з процентною ставкою 7% річних. Мінімальний строк вкладу 6 місяців, період нарахування відсотків - 1 місяць. На виконання умов договору банк відкрив позивачу рахунок НОМЕР_1, куди були зараховані кошти.

Факт зарахування коштів на вищевказані рахунки підтверджується копіями квитанцій (а.с. 15, 16).

Згідно з п. 2 договорів від 28.03.2013 року нарахування відсотків на суми вкладів починається з наступного дня після надходження грошових коштів у банк і здійснюється за кожен календарний день.

Відповідно до п. 3 договорів від 28.03.2013 року сторонами погоджено порядок сплати відсотків на вклад, а саме: у кінці кожного місяця з моменту укладення відповідного договору, у перший робочий день, слідуючий за датою оформлення договору, після 15:00 проценти на вклад нараховуються на картку/рахунок НОМЕР_2 та НОМЕР_1 відповідно.

Згідно розрахунків вкладника вбачається, що заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року станом на 27.04.2018 року становить 9648,21 доларів США, з яких 6740,93 доларів США - сума депозитних коштів, 2907,28 доларів США - сума процентів за договором. Заборгованість за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року станом на 27.04.2018 року становить 20262,64 євро, з яких 14952,02 євро - сума депозитних коштів, 5310,62 євро - сума процентів за договором.

Відповідно до п. 7 договору, якщо після закінчення 6 місяців клієнт не заявив про бажання забрати кошти, вклад автоматично пролонгується на 6 місяців.

Відповідно до п. 6 договору вкладник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це банк за два банківських дня до дати розірвання договору.

Згідно п. 13 договорів, якщо вкладник вимагає розірвати договір, а строк вкладу вже був продовжений один чи декілька разів, відсотки за кожний повний строк вкладу виплачуються у повному обсязі.

16.12.2016 року ОСОБА_1 надіслала на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" вимогу про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та повернення коштів (а.с.17-18), однак ПАТ КБ "Приватбанк" відмовив позивачу у поверненні суми депозиту та процентів, посилаючись на припинення своєї діяльності на території Автономної Республіки Крим у зв'язку з окупацією (а.с.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержанню, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172 849З (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями дідового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються; вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні», затвердженої постановою Правління НБУ № 174 від 01.06.2011р., чинної на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема п. 1.19, касові документи, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, мають містити такі обов'язкові реквізити: ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати; номер платіжного пристрою; дату та час здійснення операції; суму та валюту операції; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі; суму комісійної винагороди. Відповідно до п. 1.22 Інструкції, реквізити касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв за результатами касових операцій, заповнюються як клієнтами, так і в автоматичному режимі платіжного пристрою, які використовують бази даних автоматизованої системи.

Пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174. зареєстрованої в Міністерстві і юстиції України 25 червня 2011 року за №790/19528 (далі - «Інструкція»), встановлено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним і підписом САБ.

Оскільки надані представником позивача для огляду в судовому засіданні платіжні документи, копії яких містяться в матеріалах справи, містять всі необхідні данні, зазначені в п. 2.9 вказаної вище Інструкції, тому суд розцінює такі документи як доказ внесення позивачем коштів на депозитний рахунок банку.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У своїх запереченнях представник ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що матеріали справи не містять належним чином завірених копій договорів банківських вкладів та квитанцій, які б підтверджували внесення позивачем готівки у відповідній платіжній системі, які б відповідали зазначеним вище вимогам Інструкції, а також доказів на підтвердження розмірів банківських вкладів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача суду та представнику відповідача було надано в судовому засіданні для огляду оригінали договорів банківського вкладу №SAMDN8065 та №SAMDN8202, а також оригінали квитанцій про внесення банківських вкладів №12 і №13 від 28.03.2013 року.

Відповідність поданих позивачем ксерокопій договорів та банківських квитанцій судом перевірена та посвідчена.

Так, 28.03.2013 року ОСОБА_1 внесла через касу Банку на депозитний рахунок 6740,93 доларів США, що підтверджується квитанцією № 12 від 28.03.2013 р., а також 14952,02 євро, що підтверджується квитанцією № 13 від 28.03.2013р., які містять необхідні реквізити банківської установи, передбачені вказаною вище Інструкцією «Про ведення касових операцій банками в Україні», а також містить підпис представника банку /а.с. 15,16/.

Відповідач не надав суду жодного доказу, підтверджуючого зняття позивачем зазначених вкладів з депозитних рахунків та їх закриття, обмежившись лише доводами щодо неможливості надати інформацію по рахунках філій ПАТ «Приватбанк» в Автономній Республіці Крим у зв'язку з незаконною окупацією півострова. Доказів, підтверджуючих ту обставину, що відповідач позбавився електронного документообігу по депозитним рахункам своїх вкладників у цих філіях суду також надано не було.

Таким чином, на думку суду, припинення діяльності відокремлених підрозділів не є підставою для не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. До того ж стороною договору є не відокремлений структурний підрозділ, а ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном.

Кримське відділення лише прийняло грошові кошти, проте діяло не у власних інтересах, а в інтересах ПАТ «КБ «Приватбанк», яке і має нести відповідальність за своєчасне виконання зобов`язань перед позивачем.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях на позовну заяву про те, що повернення вкладів має відбуватися за рахунок майна філій, що знаходяться на території АРК та таке відшкодування покладається на Російську Федерацію, суд вважає безпідставними, оскільки спірні правовідносини є договірними, а не деліктними.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження відкриття зазначених вище депозитних рахунків у відповідача, внесення грошових коштів на ці рахунки, а відповідач не надав доказів про те, що грошові кошти, які вказані у квитанціях, не обліковувалися на рахунках банку, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині стягнення суми депозитних коштів.

Відповідно до п. 2 та 3 договорів від 28.03.2013 року банк був зобов'язаний нараховувати відсотки на суми вкладів позивача та зараховувати ці суми на відповідні рахунки, а оскільки матеріали справи не містять доказів виконання вказаних обов'язків ПАТ КБ «Приватбанк», то відповідні права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання банку провести нарахування та зарахування відповідних відсотків на належні позивачу рахунки.

Щодо розміру відсотків, суд погоджується з запереченнями представника відповідача відносно того, що звернення 19.12.2016 року позивача до банку з заявою про повернення вкладу свідчить про дострокове розірвання договорів банківських вкладів, тому проценти на банківські вклади повинні нараховуватись згідно п.п. 11, 12, 13 умов договору по ставці вкладу "на вимогу".

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Верховний Суд України у постановах №6-338цс16 від 11 травня 2016 року, №6-36цс15 від 10 червня 2015 року, №6-302цс16 від 27 квітня 2016 року висловив правову позицію, що закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

При цьому згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Умови договорів банківського вкладу не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов'язань за договором після закінчення терміну його дії.

Отже, з банку підлягають стягненню проценти за ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом "на вимогу".

Відсоткова ставка за вкладом "на вимогу" встановлена 5 січня 2004 року наказом, затвердженим головою правління банку, з 06.01.2004 року становить 1% .

Згідно довідки, наданої представником відповідача, протоколом Комітету управління активами і пасивами від 25.04.2017 року була встановлена відсоткова ставка по вкладам «До запитання» з 04.05.2017 року - 0,01% річних.

Обчислення процентів проводиться за формулою: сума вкладу*відсоткова ставка:365 днів в рік*кількість днів, за які обчислюються проценти.

Таким чином, розмір процентів за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року проводиться: з 28.03.2013 року по 21.12.2016 року за ставкою 8,5%, з 22.12.2016 року по 03.05.2017 року за ставкою 1% , з 04.05.2017 року по 27.04.2018 року за ставкою 0,01%, і становить 2160,12 доларів США:

з 28.03.2013 року по 31.12.2013 року - 6740,93*8,5%:365*275=431,69 USD;

з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 6740,93*8,5%:365*365=572,98 USD;

з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року - 6740,93*8,5%:365*365=572,98 USD;

з 01.01.2016 року по 21.12.2016 року - 6740,93*8,5%:366*356=557,32 USD;

з 22.12.2016 року по 03.05.2017 року - 6740,93*1%:365*133=24,49 USD;

з 04.05.2017 року по 27.04.2018 року - 6740,93*0,01%:365*358=0,66 USD;

Розмір процентів за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року проводиться: з 28.03.2013 року по 21.12.2016 року за ставкою 8,5%, з 22.12.2016 року по 03.05.2017 року за ставкою 1%, з 04.05.2017 року по 27.04.2018 року за ставкою 0,01%, і становить 3955,82 євро:

з 28.03.2013 року по 31.21.2013 року - 14952,02*7%:365*275=788,56 EUR;

з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 14952,02*7%:365*365=1046,64 EUR;

з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року - 14952,02*7%:365*365=1046,64 EUR;

з 01.01.2016 року по 21.12.2016 року - 14952,02*7%:366*356=1018,04 EUR;

з 22.12.2016 року по 03.05.2017 року - 14952,02*1%:365*133=54,48 EUR;

з 04.05.2017 року по 27.04.2018 року - 14952,02*0,01%:365*358=1,46 EUR;

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів задовольнити в сумі 2160,12 доларів США та 3955,82 євро.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента, зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи на зміст зазначеної статті та позовні вимоги позивача, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню вираженій в національній грошовій одиниці на день винесення рішення.

Станом на день винесення рішення офіційний курс гривні Національного банку України щодо долара США складає 27,01 грн. за 1 долар США, 100 Євро - 31,37 грн.

Таким чином, заборгованість за договорами банківського вкладу, яка підлягає стягненню складає:

6740,93 доларів США х 27,01 грн. = 182072,519 грн. (сума банківського вкладу за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року),

2160,12 доларів США х 27,01 грн. = 58344,84 грн. (проценти за договором за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року),

14952,02 євро х 31.37 = 469044,867 грн. (сума банківського вкладу за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року),

3955,82 євро х 31.37 = 124094,073 грн. (проценти за договором за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року).

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Враховуючи часткове задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий в сумі 7440,49 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) суму боргу за договором банківського вкладу №SAMDN8065 від 28.03.2013 року в розмірі 240 417,36 грн., з яких 182 072,52 грн. - сума депозитних коштів, 58 344,84 грн. - сума процентів за договором.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) суму боргу за договором банківського вкладу №SAMDN8202 від 28.03.2013 року в розмірі 593 138,94 грн., з яких 469 044,87 грн. - сума депозитних коштів, 124 094,07 грн. - сума процентів за договором.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 7 440,49 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяА. Ю. Цуранов