Провадження № 2/161/3601/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що він є власником житлової квартири по вул. Шота Руставелі, 11/38, що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії САИ№219593, індексний номер 3460985, виданий 15 травня 2013 року реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕЕ №280254, індексний номер 3464089, виданий Реєстраційною службою то міського управління юстиції Волинської області 15 травня 2013 року. Належну йому квартиру 07 серпня 2013 року затоплено внаслідок недбалості мешканки квартири №42, по вул. Ш.Руставелі, 11, що у м. Луцьку - ОСОБА_2, що стверджується ОСОБА_3 директора ЖКП №2 від 07.08.2013 р., складеного за результатами огляду комісією в складі майстра ОСОБА_4, ОСОБА_5, інженера з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6 Факт затоплення квартири підтверджується, також письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_7 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_3 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_2). 21 березня 2016 року він уклав договір №ВЛ-022 на виконання незалежної оцінки майна з ТзОВ «ОСОБА_8 Сервіс». На виконання вказаного договору ним було сплачено 650 грн., що стверджується копією Договору та Актом №025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Згідно Звіту про оцінку завданого збитку - однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: вул. Ш. Руставелі, 11/38, м. Луцьк сума матеріальних збитків становить 4753грн. Ремонт в квартирі було зроблено у 2011 році, а тому фізичного зносу стану оздоблювальних робіт фактично не було.

18 травня 2016 року ним було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення коштів, в розмірі, визначеному у Звіті про оцінку завданого збитку. Наведене підтверджується описом вкладеного, квитанцією №6833 від 18.05.2016 р. Вказана вимога була отримана відповідачем. Не отримавши відповіді, 9 вересня 2016 року та 17 жовтня 2016 року він повторно надіслав аналогічні вимоги ОСОБА_2, що підтверджується копіями конвертів з відмітками відділення поштового звязку їх, які повернулись йому за закінченням терміну зберігання, квитанцією №7378 від 17.10.2016 р., заповненими рекомендованими повідомленнями про вручення та повідомленням про повернення рекомендованого листа.

Зазначає , що власник квартири №42 зобов'язана нести відповідальність за свою власність та вжити усіх необхідних заходів щодо запобігання виникнення ситуацій з негативними наслідками. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) фізичний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Вважає, що в діях відповідача наявний склад правопорушення, необхідний для деліктної відповідальності.

Крім того, в обґрунтування заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди посилається на те, що у результаті затоплення та тривалого ігнорування вимог про відшкодування збитків, порушення його законних прав як власника, була спричинена моральна шкода - внаслідок затоплення, змушений був додавати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини; внаслідок затоплення він зазнав моральних переживань, хвилювання , втрати нормальних життєвих звязків; постійні хвилювання про те, де взяти матеріальні кошти на повторний ремонт, на правову допомогу адвоката. Весь цей період він знаходився у постійній нервовій та психологічній напрузі, втратив душевний спокій, перебував у постійному стресовому стані. Розмір спричиненої йому моральної шкоди оцінює у 5 000 (пять тисяч) гривень.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки, завдані затопленням квартири, в сумі 5403 грн. (пять тисяч чотириста три) гривні; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, в якості відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5 000грн. (пять тисяч гривень).

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать надіслані судом останній повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

З матеріалів справи випливає, що позивач є власником квартири за адресою: м.Луцьк, вул. Шота Руставелі, 11/38, що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії САИ №219593, індексний номер 3460985, виданим 15 травня 2013 року реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕЕ №280254, індексний номер 3464089, виданим Реєстраційною службою то міського управління юстиції Волинської області 15 травня 2013 року.

Судом встановлено, що належну позивачу квартиру 07 серпня 2013 року затоплено внаслідок недбалості відповідача -мешканки квартири №42, по вул. Ш.Руставелі, 11, що у м. Луцьку - ОСОБА_2, що стверджується ОСОБА_3 директора ЖКП №2 від 07.08.2013 р., складеного за результатами огляду комісією в складі майстра ОСОБА_4, ОСОБА_5, інженера з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як слідує із змісту 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно з ч.1 цієї статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно ст. 151 ЖК України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла зобовязаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення.

Відповідно до норм матеріального права, власник квартири №42 зобов'язана нести відповідальність за свою власність та вживати усіх необхідних заходів щодо запобігання виникнення ситуацій з негативними наслідками.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З акту, складеного за результатами огляду комісією в складі майстра ОСОБА_4, ОСОБА_5, інженера з експлуатації житлового фонду ОСОБА_6 від 07.08.2013р. встановлено, що внаслідок недбалості жительки АДРЕСА_1 (зірвано зливний бачок), відбулось затоплення квартири АДРЕСА_2, яка належить позивачу.

Згідно висновку про вартість майна, складеного 29 березня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_8 Сервіс», ринкова вартість завданого збитку власнику квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 становить 4753грн.

Згідно договору №ВЛ-022 від 21 березня 2016 року вартість послуг оцінки майна становить 650грн. (а.с.31)

Договір на виконання незалежної оцінки майна та акт прийому-передачі виконаних робіт від 29 березня 2016 року не є беззаперечним належним доказом оплати наданих послуг і судом до уваги не приймається.

Таким чином, матеріалами справи доведено вину відповідача у затопленні квартири позивача, і розмір матеріальних збитків становить 4753грн.

Не підлягає до стягнення заявлена позивачем вимога про відшкодування 650грн. за проведення оцінки матеріального збитку , оскільки суду не надано фінансові документи (квитанції) про оплату послуг оцінки майна . Акт прийому-передачі виконаних робіт №025 від 29 березня 2016 року не може слугувати документом, що підтверджує витрати .

Як встановлено судом, згоди між позивачем та відповідачем щодо добровільного відшкодування завданих останньому збитків досягнуто не було, між сторонами склались неприязні стосунки із-за спору щодо затоплення квартири .

Як слідує із матеріалів справи, 18 травня 2016 року, 17 жовтня 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимоги про повернення коштів, в розмірі, визначеному у Звіті про оцінку завданого збитку, що підтверджується квитанціями №6833 від 18.05.2016 р., №7378 від 17.10.2016 р., заповненими рекомендованими повідомленнями про вручення та повідомленням про повернення рекомендованого листа.

Таким чином, вимога позивача про відшкодування 4753 грн. матеріальної шкоди підлягає до задоволення, оскільки вказані витрати позивача на відновлення ремонту квартири після її затоплення відносяться до матеріальної шкоди.

Крім того, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, які призвели до пошкодження майна, позивачу було заподіяно моральних страждань, які виразилися в зміні звичного ритму життя, у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, перебуванні у стресовому стані через неможливість належним чином користуватись ним, він змушений був додавати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, оскільки вона є підставою для відшкодування, інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, відповідно до ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи те, що діями відповідача позивачу завдані значні матеріальні труднощі, виходячи з принципів розумності та справедливості, врахувавши, розяснення , викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд вважає, що діями відповідача була заподіяна моральна шкода позивачу, яку суд оцінює у розмірі 500 грн., оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більше ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Відповідно до змісту статті 79 ЦПК, до судових витрат відносяться витрати сторін на правову допомогу, а статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу надавалась правова допомога адвокатом ОСОБА_9, про що свідчить ордер серії ВЛ №000,051462, виданий на підставі договору про надання правової допомоги органу,уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У матеріалах справи відсутні фінансові документи щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу, а тому вимога останнього про стягнення витрат на правову допомогу до задоволення не підлягає.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 1410 грн., про що свідчать квитанція публічного акціонерного товариства «Кредобанк» від 06.08.2018р. №ПН2491 на суму 705грн. та квитанція публічного акціонерного товариства «Кредобанк» від 06.08.2018р. №ПН2500 на суму 705грн. (а.с.1)

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 1409,60грн.( 704,80+ 704,80), як передбачено Законом України «Про судовий збір».

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ч.1 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код - невідомий, місце проживання: 43000, м.Луцьк, вул.Шота Руставелі, 11/42, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місце проживання: 43000, м.Луцьк, вул.Шота Руставелі, 11/38, завдану йому затопленням квартири матеріальну шкоду в сумі 4753грн. (чотири тисячі сімсот п'ятдесят три гривні), 500грн. (пятсот гривень) завданої моральної шкоди, та 1409,60грн. (одна тисяча чотириста девять гривень 60 копійок) судових витрат.

В задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивачем є: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місце проживання: 43000, м.Луцьк, вул.Шота Руставелі, 11/38.

Відповідачем є: ОСОБА_2, ідентифікаційний код - невідомий, місце проживання: 43000, м.Луцьк, вул.Шота Руставелі, 11/42.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта