27.12.2018 ЄУН 337/4990/18
Провадження № 2/337/2349/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року місто Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляр А.М.
за участю секретаря Журби Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
30.10.2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 369,12 грн., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.07.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором у ОСОБА_3 утворилась заборгованість, яка має бути стягнута з відповідача.
Ухвалою судді від 09.11.2018 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
В судове засідання представник позивача АТ КБ Приватбанк не зявився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, в порядку спрощеного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України,в судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.
13.07.2016 року на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг та відповідачем ОСОБА_3 отримано кредитну картку. Власноруч підписуючи вказану заяву, відповідач ОСОБА_3 погодилася з умовами договору, отже зобовязалася їх виконувати.
Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Проте, як зазначено позивачем у позові, і що не спростовано відповідачем, через невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 18.10.2018 року за вказаним договором утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 16 369,12 грн., і складається з наступного:
-5 622,45 грн. тіло кредиту;
-2 255,21 грн. відсотки за користування кредитом;
-7 235,79 грн. нарахована пеня;
-500,00 грн. штраф (фіксована частина);
-755,67 грн. штраф (процентна складова).
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором б/н від 13.07.2016 року ОСОБА_3 порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за кредитом, процентів за користування ним та пені ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача штрафів у зазначеному позивачем розмірі, то в цій частині позовні вимоги, на думку суду, не відповідають вимогам закону, отже не можуть бути задоволені судом у звязку з наступним.
Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Згідно положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, зокрема строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання вимог, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена також Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, та № 6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року.
Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, 1 762, 00 гривень судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549,551, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 113,45грн. (пятнадцять тисяч сто тринадцять гривень 75 коп.), яка складається з: тіла кредиту у розмірі 5 622, 45 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 2 255,21 грн. та пені 7 235,79 грн.;
судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: А.М. Котляр