Справа № 314/4168/17
Провадження № 2/314/240/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Беспалько Т.Д. розглянувши у приміщені суду у спрощеному позовному провадженні без виклику осіб справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дружба» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ПАТ «Дружба»про розірвання договору оренди землі.

Позов обґрунтовано наступним.

01.03.2013 року ПАТ «Дружба» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі №12, яка розташована за адресою:Запорізька область, Вільнянський район, Люцернянська сільська рада, кадастровий номер :01:003:0018 за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та загальною площею 2,4567 га. Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЗП №026821 виданого Вільнянською районною державною адміністрацією 16.01.2007 року. Договір оренди було укладено строком на 10 років та орендною платою 2950,00 грн відповідно до п.8 Договору.

Відповідно до п.9.1 Договору оренди землі відповідач зобовязався протягом строку дії договору за користуванням земельною ділянкою сплачувати орендну плату у розмірі 2950,00 грн. станом на 2013 рік, що складає не менше 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 12 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни грошової оцінки землі, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати жодного разу не перераховувався. ОСОБА_1 вказує, що відповідачем порушене зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2014-2017 роках та відповідно він нехтує терміном зазначеним в п.9.1 Договору оренди землі, який є його істотною умовою. Станом на 28.02.2017 року відповідачем за користування належною позивачу земельною ділянкою протягом 2014- 2017 роках орендна плата сплачувалась не своєчасно та не в повному обсязі, без індексації визначеної законодавством.

У звязку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати позивачу за період часу за 2014-2017 роки, ОСОБА_1 просив суд розірвати Договір оренди землі укладений між ним та ПАТ «Дружба» зареєстрований 01.03.2013 року.

Відповідач ПАТ «Дружба» надав суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного.

Дійсно, між ПАТ «ДРУЖБА» та громадянином ОСОБА_1 укладено Договір оренди земельної ділянки. Відповідач заперечив щодо систематичної несплати орендної плати, посилався на відомості про виплату орендної плати з 2013-2017 рр. за оренду вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_1 згідно яких отримувалась орендна плата.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксація процесу не здійснювалася.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дружба»укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,4567 га строком на 10 років зі сплатою орендарем (відповідачем) орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 2950,00 грн.

Згідно Договору, орендна плата вноситься орендарем на протязі року, але в строк не пізніше 01 березня наступного року (пункт 11); дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором (пункт 36).

Предметом позову є розірвання договору оренди землі внаслідок несплати відповідачем ПАТ «Дружба»позивачу ОСОБА_1 орендної плати за 2014-2017 роки.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин укладення договору оренди), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі»,на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що спірні правовідносини передбачають систематичну несплату орендної плати як підставу для розірвання договору оренди.

Позивач в позові стверджує, що не отримував орендної плати за вказаним договором оренди протягом 2014 -2017 років. Вважає, що підставою для дострокового розірвання Договору оренди земельної ділянки, згідно ст.141 Земельного кодексу України є систематична несплата орендної плати.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналізуючи зазначені положення законодавства та враховуючи врегулювання відносин, повязаних з орендою землі, зокрема, положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої п. «д» ст. 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

В даному випадку судом не встановлено та позивачем не доведено наявність підстав для дострокового розірвання Договору оренди земельної ділянки за рішенням суду, з огляду на відсутність систематичної несплати за 2014 -2017 роки з боку ПАТ «Дружба» орендної плати позивачеві.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про не доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача ТОВ «Промінь».

Керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 273, 274-277, 279 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дружба» про розірвання договору оренди земельної ділянки -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько

28.12.2018