ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 619/974/17

провадження № 22-ц/818/916/18

Категорія: земельні

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою прокуратури Харківської області

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року у складі судді Остропілець Є.Р.

у цивільній справі № 619/974/17 за позовом Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

27.03.2017 року Дергачівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі: Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просив: визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га серія ЯИ № 977183 від 24.01.2010 року, виданий на імя ОСОБА_1, , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 087; зобовязати ОСОБА_1 повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області земельну ділянку площею 0,1500 ,розташовану за адресою :Харківська обл., Дергачівській район , с. Руська-Лозова, вул.. Землянична, 20.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що прокуратурою Харківської області визначено Головне управління Держгеокадастру , в інтересах якого подається позов, у звязку з тим, що саме зазначений орган реалізує державну політику у сфері земельних відносин, зокрема здійснює функції щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення на території Харківської області, але не дивлячись на покладені на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області функції, не здійснює заходи представницького характеру з метою повернення земель у державну власність, що є порушенням інтересів держави.

У ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок на території Дергачівського району прокуратурою встановлено, що рішенням Русько- Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 25 сесії 5 скликання 09.07.2008 року ОСОБА_1 безоплатно передано у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1500 га в с. Руська-Лозова, по вул.. Землянична, 20.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серія ЯИ № 977183 від 24.01.2010 року.

Рішення Русько - Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 09.07.2008 року винесено з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень Русько-Лозівським сільським головою Дергачівського району Харківської області ОСОБА_2.

Факт протиправного вилучення земель сільськогосподарського призначення встановлено у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням голови Русько-Лозівської сільської ради ОСОБА_2

Спірна земельна ділянка знаходиться за межами с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. Повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів належали міським районним державним адміністраціям, у звязку з чим Русько-Лозівська сільська рада взагалі не була уповноважена на прийняття рішень щодо спірної ділянки.

Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку вартості земельних ділянок, розробленого ПП «Перспектива_Земля», що знаходиться у власності ОСОБА_1 по вул..Землянична,20 в с. Руська Лозова, складає 120 090,00 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищезгадане рішення складено та підписано особисто Русько-Лозівським сільським головою ОСОБА_2 без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Русько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що свідчать постанови Золочівського районного суду Харківської області від 04.04.2014 р. та 11.08.2014 р., прийняті за результатами розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.

Таким чином спірна земельна ділянка вибула з володіння держави як законного власника, не з її волі, за відсутності згоди позивача та прийнятого компетентним органом рішення про її передачу у приватну власність.

Обраний спосіб захисту спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні факту відсутності у ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню право позивача в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

У звязку з тим, що факт підробки ОСОБА_2 рішень сесій встановлено судовими рішеннями Золочівського районного суду від 04.04.2014 року та 11.08.2014 року, строки позовної давності не пропущено.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокуратура Харківської області , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважаючи рішення незаконним, просить його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак судом зазначено, що прокурором пропущено строк позовної давності, через необізнаність позивача Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та прокурора з часу вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок.

Вважає, що посилання суду про зберігання державного акту в Управління Держземагенства жодним чином не свідчить про обізнаність Головного управління Дергеокадастру у Харківській області, а також прокурора про прийняття спірних рішень та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1

Судом не взято до уваги, що вказаний позов було предявлено до суду лише після набрання чинності судовими рішеннями Золочівського районного суду від 04.04.2014 року та 11.08.2014 року відносно ОСОБА_2 за фактом підробки рішень сесій, а тому перебіг позовної давності розпочався у квітні 2014 року.

Також зазначає, що перевірці підлягає факт обізнаності саме Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про порушення права, а не прокурора.

Зазначає, що права Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, як особи, яка має речове право на спірне майно, підлягають захисту шляхом предявлення віндікаційного позову.

Вказує, що спір було вирішено без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що порушенням принципу всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив прокурору і іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, а учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 набув право власності на спірну земельну ділянку площею 0,1500га, , розташовану за адресою с. Руська Лозова, вул. Землянична, 20 , згідно державного акту серії ЯИ № 977183 від 24.12.2010 року на право власності на спірну земельну ділянку, виданому на підставі рішення 25 сесії 5 скликання Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 09.07.2008 року.

Разом з тим, в постанові Золочевського районного суду Харківської області від 04.04.2014 року у кримінальній справі №2015/1-90/11 по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, зазначено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови Русько-Лозівського сільської ради, діючи умисно, з корисливих спонукань, в інтересах третіх осіб, перевищуючи службове становище, в період з 12.10.2007 року по серпень 2008 року самостійно виготовив, підписав і посвідчив гербовою печаткою Русько-Лозівської сільської ради завідомо неправдиві документи - рішення сесій Русько-Лозівської сільської ради про надання дозволу на розробку громадянами проектів відводу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих в селі Руська-Лозова, внаслідок чого було видано державні акти на 130 земельних ділянок, в тому числі і на спірну земельну ділянку для ОСОБА_1.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до висновку про вибуття спірної земельної ділянки поза волею її власника - держави України у особі уповноважених на розпорядження землею територіальних органів влади, але у задоволенні позову відмовив з урахуванням заяви представника відповідача про застосування позовної давності.

З рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прокурора в інтересах держави до ОСОБА_1 апеляційний суд погодитися не може у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. ( ст. 3 ЦПК України в діючий редакції).

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільного інтересу.

З огляду на ці положення, а також на приписи ч.2 ст.45 ЦПК України, п.2 ст.121 Конституції України, ст.ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор Дергачівської місцевої прокуратури звернувся 27.03.2017 року до суду з позовом в інтересах держави у особі Головного управління Держгеокадастру до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки в на користь держави.

Відповідно ст.ст.15, 16 ЦК України, вимог ст.11 ЦПК України (в редакції Кодексу на час звернення з позовом) та ст.13 діючого ЦПК України особа, яка звертається до суду, на власний розсуд, самостійно обирає спосіб захисту цивільних прав та інтересу, який встановлено договором або законом, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України ( в редакції цього Кодексу на час звернення прокурора з позовом) та ст.ст.12,81 ЦПК України (в редакції на час закінчення зясування обставин та вирішення справи) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Отже, прокурор, звернувшись з зазначеним вище позовом, зважуючи на вимоги процесуального закону зобов'язаний довести суду, шляхом подання належних та допустимих доказів, що внаслідок незаконних, неправомірних дій саме тієї особи, яку він в позовній заяві вважає відповідачем, спірна земельна ділянка вибула із володіння держави поза волею держави чи державного органу, до повноважень якого законом віднесено право розпорядження цією землею, що маються передбачені законом підстави для витребування земельної ділянки у відповідача.

З матеріалів справи , вбачається, що не ОСОБА_1, а Русько-Лозівська сільська рада прийняла рішення від 09 липня 2008 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських споруд загальною площею 0,1500 га в с. Руська Лозова по вул.. Землянична,20.

Саме цією обставиною прокурор обґрунтовував позовні вимоги, проте до Русько-Лозівська сільської ради, позов так і не заявив.

Разом з тим, за законом (ст.ст. 11, 31,32, 33 ЦПК України) суд не вправі з власної ініціативи замінювати відповідача чи залучати до справи іншу особу у якості співвідповідача. Таке право надано лише позивачу.

Частиною 1 ст.33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу у якості співвідповідача.

Однак прокурор цим правом не скористався, хоча передбачених законом перешкод для цього не було і в ході тривалого розгляду справи, обумовленого задоволенням судом клопотань та заяв сторін та інших осіб, які брали участь у справі, прокурор звертався до суду з заявами про уточнення позовних вимог, зменшував їх обсяг.

Вказані помилки прокурора при обранні способу, шляхів захисту цивільних прав та інтересів держави, при визначенні кола відповідачів, унеможливлюють ухвалення по даній справі рішення про задоволення такого позову.

Неповнота з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, призвели до неправильного вирішення справи, суд постановив рішення щодо прав і обов'язків осіб, які не були залучені до справи у якості відповідачів.

ЦПК України, в тому числі і в діючій редакції цього Кодексу, не передбачає залучення інших осіб у якості відповідачів.

За таких обставин рішення суду першої інстанції у відповідності до п.п.1,4 частини 1 статті 376 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позові з інших підстав.

Таке вирішення спору не перешкоджає прокурору у відповідності до положень ст.4 діючого ЦПК України звертатися до суду з позовом в інтересах держави в порядку, встановленому цим Кодексом (з визначенням належного кола осіб, які мають бути залучені до справи, зважуючи на зміст позовних вимог, з наданням суду належних та допустимих доказів).

З урахуванням вказаних обставин іншим чином може бути вирішене і питання щодо застосування позовної давності.

Враховуючи, що позовні вимоги залишено без задоволення судові витрати у виді судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.2,4 ст.376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки , з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді І.В. Бурлака

ОСОБА_3