ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/306/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., за участю секретаря судових засідань Крамарчук А.О., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_3 про стягненні заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом щодо стягнення з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 2" (п/р 1701 в ЗАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» м. Києва, МФО 380377, ) заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5359,36 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу -1144,31 грн., 3% річних - 246,50 грн.та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема зазначив, що 24 січня 2011 року було укладено Договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг позивачем відповідачу щодо квартир за адресою - АДРЕСА_1, при цьому, вказані зобов"язання за цим Договором позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплатив житлово-комунальні послуги щодо вказаної квартири, у зв'язку з чим, в період з лютого 2015 року по липень 2016 року у відповідача виникла заборгованість за вказані житлово-комунальні послуги в сумі 5359,36 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу -1144,31 грн., 3% річних - 246,50 грн.

Представник позивача у письмовій заяві просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копію вказаного Договору, а також розрахунок заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З положень ст.ст.66, 67, 68 Житлового Кодексу України, вбачається, що особи, які користуються жилими приміщеннями в будинку державного і громадського житлового фонду, зобов'язані щомісячно вносити плату за комунальні послуги.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України 14.01.2009р. N5, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору;оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил;проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди);використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання;не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

При цьому, відповідно до положень п.2) ч.1 ст.7Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або актів законодавства.

З положень ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже судом встановлено, що 24 січня 2011 року було укладено Договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг позивачем відповідачу щодо квартир за адресою - АДРЕСА_1, при цьому, вказані зобов"язання за цим Договором позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплатив житлово-комунальні послуги щодо вказаної квартири, у зв'язку з чим, в період з лютого 2015 року по липень 2016 року у відповідача виникла заборгованість за вказані житлово-комунальні послуги в сумі 5359,36 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу -1144,31 грн., 3% річних - 246,50 грн.

Враховуючи викладене, зміст ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року щодо відмови у прийнятті заяви щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача (копія а.с. 5), суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 1600 грн. належить стягнути на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-268, 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 2" (п/р 1701 в ЗАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» м. Києва, МФО 380377, ) заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 5359,36грн. основного боргу, інфляційної складової боргу -1144,31 грн., 3% річних - 246,50 грн;.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1600 грн. стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 2" (п/р 1701 в ЗАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» м. Києва, МФО 380377, ).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: