провадження № 2/520/7048/18
28.12.2018 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Літвінової І.А.,
секретар судового засідання - Молодова В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про усунення перешкод в розпорядженні домоволодінням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у розпорядженні домоволодінням № 15 по провулку Ванному у місті Одесі, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим домоволодінням.
В обґрунтування позивач зазначає, що вона є власницею домоволодіння № 15 по провулку Ванному у місті Одесі, в якому зареєстровані як члени сімї власника: її чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та його син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх спільна дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4. Проте, відповідач ОСОБА_3, починаючи з 1992 року й дотепер за місцем реєстрації не проживає. Позивач з чоловіком вирішили це домоволодіння продати. Однак, фахівці у ріелторській сфері, до яких вони звернулися, відмовляються займатися продажем домоволодіння, в якому значиться зареєстрованою непроживаюча з 1992 року особа, пояснюючи це недоліком, який суттєво знижує привабливість домоволодіння для потенційних покупців та рекомендували позивачу звернутися до ОСОБА_3 з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання або вирішити це в судовому порядку. Таким чином, реєстрація не проживаючого в домоволодінні відповідача власнику цього домоволодіння ОСОБА_2 перешкоди в розпорядженні власністю, які вона просить усунути шляхом визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право користування домоволодінням.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надавав.
У відповідності до статті 280ЦПК України розгляд справи проводиться в заочному порядку за наявними у ній матеріалами.
В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння № 15 по провулку Ванному у м. Одесі на підставі договору дарування від 11.11.2011р., зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» в державному реєстрі прав під № 12246890 від 16.11.2011р.
У довідці з місця проживання і реєстрації ОСН «10-ТА СТАНЦІЯ ВЕЛИКОГО ФОНТАНУ У ОСОБА_1» № 939 від 28.11.2018р., серед осіб, зареєстрованих у цьому домоволодінні вказаний й ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, датою реєстрації зазначений 1992 рік.
Актом від 28.11.2018р., складеним комісією вказаного ОСН підтверджено, що відповідач за адресою реєстрації не проживає з 1992 року.
У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
За положеннями частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи не можуть бути підставою для обмеження прав і свобод передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
За змістом частини першої статті 16, частини другої статті 405 та статті 391 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Власник майна має право вимагати усунення будь - яких перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Суд приймає до уваги той факт, що реєстрація відповідача в домоволодінні перешкоджає ОСОБА_2 у повноцінній реалізації прав, притаманних власнику житла. Відтак позивач вправі вимагати усунення зазначеної перешкоди шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 30, 76-83, 263, 265, 267-268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 16, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 3-7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; адреса реєстрації: м. Одеса, пров. Ванний, 15) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2; адреса реєстрації: м. Одеса, пров. Ванний, 15) про усунення перешкод в розпорядженні домоволодінням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2; адреса реєстрації: м. Одеса, пров. Ванний, 15) таким, що втратив право користування домоволодінням № 15 по провулку Ванному у місті Одесі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Днем складення рішення суду є 28 грудня 2018 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Літвінова І. А.