Справа № 362/1055/18
Провадження № 2/362/1233/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретаря - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року до суду надійшла позовна заява позивача, у якій вона просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Позивач обґрунтовує свою вимогу тим, що відповідач - її чоловік, з яким позивачка перебуває в процесі розлучення, протягом останніх років не проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою депутата Васильківської міської ради, а прописка відповідача в будинку позивача не дозволяє позивачеві розпоряджатися будинком на власний розсуд та значно обмежує її законні права, чим право позивача як власника порушується. Позивач вказує, що вирішити питання в позасудовому порядку з відповідачем він не може, оскільки фактичне місце перебування останнього їй не відоме, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, як власник квартири.

05.03.2018 року судом направлено запит щодо доступу до персональних даних, на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України (у редакції закону від 18.03.2004 № 1618-IV чинної на час вчинення процесуальної дії), з метою отримання актуальної інформації щодо про місце проживання (перебування) відповідача, та відповідь на який отримано судом 27.03.2018 року. Згідно листа про надання інформації відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 07.07.2005 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову.

На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до заяви від 01.06.2018 р. ОСОБА_1 просила проводити розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позов повністю (а.с. 30).

Зі змісту заяви ОСОБА_2від 27.11.2018 р. вбачається, що він просить розглядати справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти його задоволення (а.с. 39).

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

На підставі договору дарування частки житлового будинку від 17.12.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Васильківської державної нотаріальної контори Київської області Пясецькою Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2584, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки від 12.02.2018 року виданої депутатом Васильківської міської ради сьомого скликання Корчинського Богдана Івановича, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з лютого 2017 року і по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Оскільки понад рік, а саме з лютого 2017 року, відповідач не проживає у зазначеній квартирі, але самостійно не знявся з реєстраційного обліку, зазначене порушує право позивача як власника квартири, та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням.

Відповідно до статті 41 Конституції У країни, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено частиною 1 статті 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - частиною 1 статті 317 ЦК України.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності, як вказано у частині 2 статті 321 ЦК України.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

У відповідності з приписами частини 2 статті 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку не знявся з реєстрації місця проживання, що визначено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», квартирою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні, чим порушується право власності позивача.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 41, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 289, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Васильків Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.01.2019 р.

Суддя Л.М.Кравченко