Справа № 654/4529/18
УХВАЛА

про залишення позову без руху

"27" грудня 2018 р. м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Сіянко В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

До позовної заяви долучено клопотання, в якому позивач просить суд зменшити розмір сплати судового збору до 500 гривень. В його обґрунтування посилається на те, що проживає окремо від чоловіка, отримує мінімальну заробітну плату та самостійно утримує неповнолітню доньку. В звязку з цим перебуває в скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, а позовну заяву залишити без руху з наступних підстав.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 81 ЦПК покладається на заінтересовану сторону.

На підтвердження обґрунтування клопотання про зменшення розміру судового збору позивачем було подано довідку про доходи.

Однак, вказаний документ не є належними доказом, а інформація, яка в ньому міститься не може слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати залишку судового збору, оскільки в наданій довідці містяться відомості про розмір отриманої заробітної плати позивачем лише в період з 01 травня 2018 по 31 жовтня 2018р., в той час як положення п. 1 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачає надання даних про розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Крім цього, вказаний документ відображає інформацію лише по заробітній платі, а отже не виключає можливість отримання ОСОБА_1 інших доходів. Тобто належним доказом в даному випадку були б відомості з Державної фіскальної служби України про всі види доходів позивача.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2018 року встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та становить 1762 гривень,

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ціна позову зазначена в сумі 827515 гривень 60 копійок, а отже позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 8275,16 грн., що дорівнює 1 відсотку ціни позову.

До позовної заяви долучено квитанцію №21 від 07.12.2018р., згідно якої вбачається сплата ОСОБА_1 судового збору в сумі 500 гривень.

Таким чином, сума недоплаченого судового збору становить 7775 (сім тисяч сімсот сімдесят пять гривень) 16 коп.

Усунення вказаного недоліку можливе шляхом сплати вищезазначеної суми та подання на адресу суду відповідних письмових доказів (квитанції, платіжного доручення тощо).

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 177, 185, 260, п. 13ч.1 ст. 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу для виправлення недоліків позовної заяви (сплати судового збору) пятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.М.Сіянко