Справа № 419/3137/18
Провадження № 2/419/723/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.06.2018 року її батька ОСОБА_4 оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду. За життя ОСОБА_4 заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач є дочкою померлого, тобто є спадкоємцем першої черги за законом.

На час відкриття спадщини, до складу спадкового майна входить: земельна частка (пай) члена КСП ім. Кірова с. Олексіївка Новоайдарського району Луганської області розміром 10,13 в умовних кадастрових гектарах, яка належить ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0104847, виданого 31.01.1997 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року №3/2.

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 її було поінформовано про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з недостатністю наданих правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У звязку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоайдарського району Луганської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.24).

Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не надала (а.с.25).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.06.2018 року батька ОСОБА_1 ОСОБА_4 оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду, рішення суду набрало законної сили 01.07.2018 року (а.с.9-10). За життя ОСОБА_4 заповіту складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач є дочкою померлого, тобто є спадкоємцем першої черги за законом.

Факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, який визнаний померлим з 01.07.2018 року, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЕД №062354 (а.с.7).

На час відкриття спадщини, до складу спадкового майна входить земельна частка (пай) члена КСП ім. Кірова с. Олексіївка Новоайдарського району Луганської області розміром 10,13 в умовних кадастрових гектарах.

Право власності ОСОБА_4 на земельну частку (пай) члена КСП ім. Кірова с. Олексіївка Новоайдарського району Луганської області розміром 10,13 в умовних кадастрових гектарах підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0104847, виданого 31.01.1997 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року №3/2 (а.с.12), а також відомостями з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою від 14.09.2018 року №457/168-18 (а.с.15).

З рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.06.2018 року вбачається, що вжиття заходів щодо охорони спадкового майна покладено на ОСОБА_2 сільську раду Новоайдарського району Луганської області (а.с.9-10), представник якої позов визнав та не заперечував проти визнання права власності на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті спадкодавця, за ОСОБА_1 (а.с.24).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Разом з тим, суд розяснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4, померлому 01.07.2018 року, а саме на земельну частку (пай) члена КСП ім. Кірова с. Олексіївка Новоайдарського району Луганської області розміром 10,13 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0104847, виданого 31.01.1997 року головою Новоайдарської районної державної адміністрації на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року №3/2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова