1Справа № 335/1456/17 2/335/99/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.В., за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 004-07590-180413,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №004-07590-180413 від 18.04.2013 року в сумі 29633,98 грн. - прострочене тіло кредиту, 16 143,06 грн. - заборгованість за відсотками, а також просить стягнути судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 18.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №004-07590-180413, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 45400 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі.

Проте, позичальник ОСОБА_1, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 11.01.2017 року становить 45 777,04 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 29 633,98 грн. - прострочене тіло кредиту, 16 143,06 грн., - заборгованість за відсотками та судові витрати

Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутністю, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву в якій просили справу розглядати за їх відсутності, проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, а в іншій частині позов вирішувати на розсуд суду.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.04.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 45400,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем договору-заяви №004-07590-180413 від 18.04.2013 року, додатками до якої є Правила банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20.03.2013 року протокол № 14 (надалі по тексту - кредитний договір).

За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умовами кредитного договору визначено, що кредитні відносини, що виникли з договору який є предметом цього спору, розпочалися 18.04.2013 року, а закінчилися 17.04.2014 року, що встановлено пунктом 2.4 договору-заяви № 004-07590-180413: «Строк дії Кредитної лінії: 364 календарних дні».

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В розрахунку, наданому банком та позовній заяві зазначено, що банк нарахував відсотки з 18.04.2013 року по 11.01.2017 року, тобто вже по закінченню дії кредитних відносин за договором.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( ч.1 ст. 638 ЦК України).

Кредитний договір між сторонами був укладений 18.04.2013 року, відповідно до п. 1.1 частини 3 договору-заяви № 004-07590-180413, банк зобовязується відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки (надалі-Рахунок), відповідно до п. 2.1 Частини 2 цієї пропозиції.

Відповідно до п. 4.13.6 Правил банківського обслуговування: «Строк дії Картки зазначений на лицьовій стороні Картки у форматі місяць/рік. Дія картки автоматично припиняється після закінчення останнього дня місяця відповідного року, зазначеного на лицьовій стороні Картки».

Як зазначено в Постанові ВСУ № 127цс14 від 22 жовтня 2014 року, автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі-заяві № 004-07590-180413 від 18.04.2013 року визначений у 364 календарні дні.

В розрахунку, наданому банком та позовній заяві зазначено, що банк нарахував відсотки та тіло кредиту з 18.04.2013 року по 11.01.2017 року, тобто вже по закінченню дії кредитних відносин за договором.

Згідно позиції Верховного Суду від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Окрім того, відповідно до п. 1.3 договору заяви, Банк зобовязується встановити ліміт Кредитної лінії на рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у пунктах 2.3 та 2.4 частини 2 цієї пропозиції. Нарахування банком відсотків до повного погашення заборгованості договором-заявою не передбачено.

Відповідно до розрахунку наданому банком, останній нарахував відсотки з 18.04.2013 року по 11.01.2017 року, тобто вже по закінченню дії кредитних відносин за договором, сама ж прострочена заборгованість по сплаті відсотків виникла з 02.02.2015 року після закінчення строку кредитування, а отже суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає тільки прострочене тіло кредиту у розмірі 29633,98 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 004-07590-180413,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією у розмірі 29633 ( двадцять дев»ять тисяч шістсот тридцять три) грн. 98 коп., судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2018 року

Суддя Н.І.Рибалко