Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 761/17122/18
Номер провадження 22-ц/824/1673/2018
Головуючий у суді першої інстанції М.А. Рибак
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
27 грудня 2018 року місто Київ

Номер справи 761/17122/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони:

позивач ОСОБА_3

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алматерра»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алматерра»

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Рибака М.А. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Алматерра» про стягнення заборгованості, мотивованим тим, що у період з червня по листопад 2016 року між сторонами були укладені договори про надання зворотної фінансової допомоги. Відповідно до укладених договорів ОСОБА_3 передав Товариству фінансову допомогу на загальну суму 5 139 250, 00 грн. ТОВ «Алматерра» не повернуло зазначені кошти у встановлений договорами строк, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Алматерра» про стягнення заборгованості.

18 травня 2018 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Алматерра» у сумі 5 684 163,11 грн. на рахунках ТОВ «Алматерра» в ПАТ «Альпарі Банк», ПАТ «Укрексімбанк», ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Кристалбанк», ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Таскомбанк», а також накласти арешт на майно ТОВ «Алматерра», що буде виявлено під час проведення виконавчого провадження у сумі 5 684 163, 11 грн. Зустрічне забезпечення просив не застосовувати, оскільки вважав відсутніми підстави для його застосування.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Алматерра» про стягнення заборгованості задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Алматерра» у сумі 5 684 163,11 грн., що містяться на поточних рахунках ТОВ «Алматерра», а саме: п/р 094 в ПАТ «Альпарі Банк», п/р 9354 в ПАТ «Укрексімбанк», п/р 2067, п/р 3954, п/р 6296, п/р 0873, п/р 3193, п/р 4693, п/р 7644, п/р 6347 в ПАТ КБ «Приватбанк», п/р 43322 в ПАТ «Кристалбанк», п/р 704 в ПАТ «Кредобанк», п/р 3001 в ПАТ «Таскомбанк». В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ТОВ «Алматерра» в частині задоволення заяви про забезпечення позову подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у забезпеченні позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, порушення судом норм процесуального права, не встановлення судом обставин, що мають значення для вирішення питання про забезпечення позову.

В обґрунтування зазначено, що суд розглянув заяву без виклику та повідомлення відповідача, застосував заходи забезпечення позову не переконавшись у наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Суд не взяв до уваги, що накладення арешту на рахунки Товариства перешкоджає господарській діяльності юридичної особи. Забезпечивши безпідставні вимоги позивача суд поставив під загроз порушення прав інших осіб, які є працівниками Товариства, що не дає можливості своєчасно виплачувати заробітну плату, виконати інші грошові зобов'язання перед іншими контрагентами. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції не пересвідчився чи дійсно між сторонами виник спір стосовно предмету, зазначеного позивачем, не з'ясував обсяг позовних вимог та їх підставу, а тому прийшов до передчасного висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є спів мірним заявленим позовним вимогам. Суд в ухвалі не навів мотивів з яких вважав необхідним вжиття заходи забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу, просила задовольнити її з викладених підстав.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання до суду апеляційної інстанції 27.12.2018 року не з'явились, відповідач судову повістку отримав у відповідності до вимог закону, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь - яких заяв чи клопотань до суду станом на день розгляду справи від нього не надходило.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо забезпечення позову та не перешкоджає розгляду справи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, частково задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову суд першої інстанції вважав, що позивачем обґрунтована наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення його позову. Суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову відповідає принципу співмірності позовних вимог до забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Порушуючи питання про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на грошові кошти Товариства у сумі 5 684 163,11 грн., що містяться на його поточних рахунках, позивачем було зазначено, що відповідач не виконує боргові зобов'язання перед позивачем протягом року та вказані зобов'язання не забезпечені майном відповідача, чи в будь-який інший спосіб, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких позивач звернувся до суду, оскільки у випадку списання грошових коштів з вказаним позивачем рахунків ТОВ «Алматерра» в банківських установах може призвести до ускладнення виконання рішення суду. Як вбачається, суд першої інстанції вирішуючи питання про забезпечення позову встановив, що між сторонами виник спір, який носить майновий характер, заява про забезпечення позову містить достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову. Обґрунтованим є висновок суду про наявність зв'язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції законно наклав арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках Товариства в межах суми заявлених позовних вимог, оскільки заявник надав суду докази, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заявником наведено достатні причин, у зв'язку з якими необхідно здійснити забезпечення саме у такий спосіб.

Крім того, суд першої інстанції вірно вважав, що забезпечення позову у такий спосіб не вплине на права і обов'язки осіб, які не є учасниками даної справи (працівників Товариства, контрагентів, тощо). Товариством не надано у розпорядження суду доказів на спростування зазначеного. Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції не довела, що вжиті судом заходи забезпечення перешкоджають господарській діяльності Товариства, вона не надала відповіді суду, щодо конкретних рахунків Товариства з яких сплачуються податки та з яких сплачується заробітна плата працівникам Товариства, наполягала на скасуванні ухвали суду в повному обсязі.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Разом з тим, з урахуванням особливостей мети забезпечення позову заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи. А тому доводи апеляційної скарги у тому, що суд порушив вимоги закону не повідомивши відповідача про розгляд заяви є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності відмови у застосуванні заходів забезпечення, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Так, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, є такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду. Подана позивачем заява містить обґрунтовані посилання та відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Алматерра» без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алматерра» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна ухвала складена 28 грудня 2018 року.

Судді:

Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна