Провадження №2/359/1796/2018
Справа № 359/3667/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2018 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання за нею, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Степана Криворученка (попередня назва - Красіна), буд.17, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 06 серпня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за життя ОСОБА_5 був власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. 05.04.1976 року ОСОБА_5 помер, а 14.10.1978 року померла дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6. Також зазначає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 залишились діти: ОСОБА_7, ОСОБА_3 ( дівоче - ОСОБА_7) та ОСОБА_8 ( дівоче - ОСОБА_7). На день смерті ОСОБА_5 з ним проживав та був зареєстрованим його син, ОСОБА_7, який прийняв спадщину, після смерті батька, що підтверджується записом в будинковій книзі. Він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав в вищевказаному будинку, управляв ним та вів господарство, після смерті спадкодавця. 16.04.2008 року померла ОСОБА_8 (дівоче ОСОБА_7), дочка ОСОБА_5. Інша дочка ОСОБА_5, ОСОБА_3 ( дівоче ОСОБА_5) не була зареєстрована та не проживала на день смерті батька разом з ним. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини спадкоємці не звертались. Позивач стверджує, що після смерті ОСОБА_7, 17.10.1989 року, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, яка на день смерті проживала разом з чоловіком та була зареєстрована за вищевказаною адресою, що підтверджується записом в будинковій книзі, таким чином вона вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки продовжила проживати, вести господарство у вищевказаному будинку та управляти ним.

Також зазначає, що 08.08.2017 року ОСОБА_4 померла, і спадкоємцем залишилась дочка ОСОБА_1 (дівоче прізвище -ОСОБА_4), позивач у справі, а інша дочка ОСОБА_9 померла 22 жовтня 2008 року, син якої ОСОБА_10 також помер.

Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. - грошовий внесок з відсотками На інше спадкове майно нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесена постанова. Причиною такою відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Степана Криворученка (попередня назва вул. Красіна), будинок 17. Позивач дала оголошення про їх втрату в газеті «Трудова слава» та зазначає, що в цьому випадку необхідно в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Степана Криворученка (попередня назв вул. Красіна), будинок 17.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов повністю підтримали, а також підтвердили викладені в позовній заяві обставини, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_11 04.09.2018 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі , проти позову не заперечує, а також підтвердила, що не бажає приймати спадщину після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 05.04.1976 року (а.с. 55).

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 350/2017, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_4, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 05.04.1976 року помер ОСОБА_5 у віці 66 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 І-БК №440122, виданим 06 квітня 1976 року Бориспільським міським відділом ЗАГСу (а. с. 20).

Згідно зі свідоцтвом про подружжя №10, виданим 06 січня 1954 року Баришівською радою Баришівського району, ОСОБА_5 з 24 січня 1931 року перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_13 (а.с.21).

14.10.1978 року ОСОБА_6 померла у віці 66 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 І-БК №440906, виданим 16 жовтня 1978 року Бориспільським міським відділом ЗАГСу (а. с. 20).

Встановлено, що з 1964 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були зареєстровані та постійно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними Будинкової книги (а.с.11-14).

Згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул.Красіна, 17 в м.Борисполі, виготовлений 12.04.2005 року (а.с.27) встановлено, що рік побудови житлового будинку - 1965 рік.

Така сама інформація міститься в Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «Бориспільське БТІ» 21лютого 2018 року (а.с.41-45).

Суд звертає увагу, що самочинно зведені будівлі та споруди в технічному паспорті відсутні.

З Плану забудови земельної ділянки в м.Бориспіль по вул.Красіна, 19 (а.с.28) вбачається, що рішенням виконкому Бориспільської міської ради депутатів від 16 липня 1959 року №20 надано дозвіл будівництва жилого будинку гр.ОСОБА_5.

Встановлено, що на момент ухвалення рішення про надання дозволу на будівництво будинку та на момент будівництва будинку ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_6.

Від шлюбу подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_11, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про одруження, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.22,23,24) та є відповідачем у справі.

ОСОБА_2 того, згідно з даними позовної заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали третю дитини ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6) ОСОБА_15, яка 16.04.2008 року померла (а.с.3).

На день смерті ОСОБА_5 з ним проживали та були зареєстровані за вказаною адресою по вул.Красіна, 19 в м.Борисполі: дружина спадкодавця ОСОБА_6 та син спадкодавця ОСОБА_7, що підтверджується даними Будинкової книги (а.с.11-14).

Враховуючи встановлені судом вищенаведені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зареєстровані в спадковому будинку та проживали разом зі спадкодавцем, фактично вступили в управління спадковим майном, а тому у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР(1963 р.), вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Проте, за життя ОСОБА_6 не встигла звернутися до нотаріуса для оформлення права на зазначене спадкове майно, оскільки 14.10.1978 року вона померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з належних їй на праві власності частки 1/2 у спільному майні подружжя, а також 1/4 частки, успадкованої після смерті померлого чоловіка ОСОБА_5, у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому по вул.Красіна, 17 в м.Борисполі Київської області.

Спадкоємцем, який в силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР(1963 р.), вважається таким, що прийняв спадщину після померлої ОСОБА_6, є її син ОСОБА_7, оскільки був зареєстрований в спадковому будинку та проживав разом із спадкодавицею на момент її смерті, фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується даними Будинкової книги (а.с.11-19).

Встановлено, що 17.10.1989 року ОСОБА_7 помер у віці 54 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІV-263809, виданим відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкому 17 жовтня 1989 року (а.с.30).

З долучених до матеріалів справи документів встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюб зі ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище -Литовка) ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, від якого в них народились діти : ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 22 жовтня 2008 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу та про смерть (а.с.32,33, 36).

З урахуванням вимог ст. 549 ЦК Української РСР(1963 р.) ОСОБА_4, дружина померлого спадкодавця ОСОБА_7, вважається такою, що прийняла спадщину після померлого чоловіка, оскільки була зареєстрована в спадковому будинку та проживала разом із спадкодавцем, фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується даними Будинкової книги (а.с.11-19).

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 06 серпня 2017 року. Позивач у справі є рідною дочкою померлої ОСОБА_4 та єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Інша дочка спадкодавиці ОСОБА_4 ОСОБА_9 померла 22 жовтня 2008 року, син якої, онук спадкодавиці, ОСОБА_10 також помер 15 лютого 2013 року у віці 23 роки, що підтверджується відповідним свідоцтвами про смерть серії І-ОК №138391 та Серії І-ОК №274275 (а.с.33,34).

Згідно з матеріалами спадкової справи №350/2017, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_4, витребуваної судом за клопотання позивача та її представника, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, а саме протягом шести місяців з моменті її смерті звернулась до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.68,69).

Постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_18 від 19.03.2018 вих. № 465/02-31, ОСОБА_1 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , розташований за адресою: Київська область, сул.ОСОБА_19 (колишня вул..Красіна), 17, після смерті 06 серпня 2017 року матері ОСОБА_4 з причини ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на спадкове майно (а. с.98).

З досліджених письмових доказів встановлено, що спір щодо спадкового майна між спадкоємцями відсутній.

За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, не може оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину, як правонаступник майнових прав, оскільки її мати ОСОБА_4 за своє життя хоч і прийняла спадщину, але не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно, а тому порушене право позивача підлягає визнанню в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання:08300, Київська область, м.Бориспіль, вулЗавокзальна, буд.17 кв.26, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Степана Криворученка (попередня назва - Красіна), буд.17, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 06 серпня 2017 року.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.11.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів