Справа № 318/2229/18 Номер провадження №2/318/861/2018
"12" грудня 2018 р. м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку,
Позивачка в особі свого представника на підставі довіреності ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 та її чоловік брали у неї гроші в борг, про що писали їй розписки. Ними було узгоджено, що у випадку неповернення грошей ОСОБА_1 вони розрахуються своїм домоволодінням, яке фактичне продадуть їй за гроші, які у неї позичали. Так як сторони досягли згоди, що гроші вони віддати не зможуть, а бажають розрахуватися з ОСОБА_1 нерухомістю, бо грошей в наявності у них не було, кредит вони брати не хотіли, то вона погодилась на таке погашення ними боргу перед нею. Ними було оформлено попередній договір і довіреності на належне відповідачу на праві власності нерухоме майно. Будинок і земельна ділянка перебували у власності відповідача ОСОБА_2 Від її чоловіка було оформлено нотаріальне погодження на продаж належних його дружині будинку і ділянки.
17 жовтня 2012 року вони уклали попередній договір, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила за загальну ціну 240 000 грн. житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,14 га, розташовані за адресою: с.Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Гоголя, 4. В п. 7 попереднього договору було обумовлено, що покупець повинна зібрати всі документи, необхідні для нотаріального оформлення за свої кошти. Згідно до п. 5 цього договору витрати по нотаріальному оформленню також будуть на ній же. Також в п. 11 попереднього договору було обумовлено, що продавець повинен звільнити будинок до 31 грудня 2012 року. Крім того, ними було досягнуто згоди, що ОСОБА_1 з цього часу буде користуватись будинком і ділянкою з обовязком не погіршувати стан майна до нотаріального оформлення, а у протилежному випадку необхідно буде компенсувати збитки. За п. 16 попереднього договору комунальні платежі, починаючи з 31 грудня 2012 року, сплачувала вже ОСОБА_1
Цього ж дня ОСОБА_2 оформила на неї довіреність, якою надала їй повноваження на продаж належної їй земельної ділянки площею 0,14 га, розташованої по вул. Гоголя, 4 в с. Іванівка. Строк довіреності було визначено три роки до 17.10.2015 року. Також вона уповноважила позивачку продати будинок № 4 по вул. Гоголя, 4, надавши довіреність від 17.10.2012 року, яка також була видана на три роки до 17.10.2015 року без права передоручення.
Цього ж дня чоловік відповідачки також надав нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на продаж його дружиною житлового будинку і земельної ділянки площею 0,14 га, розташованих по вул. Гоголя, 4 в с. Іванівка.
Будинок і земельна ділянка належали продавцю на праві приватної власності. Строк довіреностей закінчився, а документи на себе ОСОБА_1 так і не переоформила, тому змушена звернутись до суду з відповідним позовом, щоб захистити своє невизнане право.
В судове засідання позивачка та її представниця не зявились, просили справу розглядати без її участі, у своїх заявах просили позов задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, причини неявки суд не повідомила. Крім направлення повістки за останньою відомою адресою до суду відповідачка викликалася через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Запорізька правда» від 06.12.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок № 4, розташований по вул. Гоголя в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Право установчим документом, який підтверджував її право власності, був договір купівлі-продажу жилого будинку від 21.12.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 за р. № 5116, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.01.2007 року за № 13132841 та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.12.2007 року за № 16936672.
Як видно з матеріалів справи, сторони 17 жовтня 2012 року уклали попередній договір, зі змісту якого недвозначно видно, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала зазначене в договорі нерухоме майно, належне ОСОБА_2 Крім підписів сторін, в договорі свої підписи також поставили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
В п. 21 Договору зазначається, що він зроблений на підтвердження факту купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки. Крім того, що сторони засвідчили при свідках свою домовленість, розписки про отримання грошей в борг підтверджують, що ОСОБА_1 надавала сімї ОСОБА_2 гроші в борг 23 листопада 2009 року, 26 січня 2010 року, 31.01.2011 року. Попереднім договором підтверджується укладення сторонами між собою договору купівлі-продажу. В п. 1 попереднього договору сторони свідчать, що він укладається при повному розумінні значення своїх дій, без будь-якого тиску з боку інших осіб, відповідно до власного волевиявлення, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, продавець в дієздатності не обмежена, під опікою, піклуванням не перебуває, не знаходиться в стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, діє добровільно. В п. 2 попереднього договору узгоджено, що право власності до покупця переходить з моменту нотаріального оформлення угоди, витрати за яку несе покупець (п. 5 Попереднього договору). Ключі від майна покупцю передано до 31.12.2012 року (п. 13 договору). Всі витрати по оформленню договору несе покупець (п. 20 договору).
Оскільки ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, її чоловік ОСОБА_7 дав своє нотаріально посвідчене погодження на відчуження належного їй майна. У матеріалах справи є його заяви про надання ним згоди на продаж житлового будинку № 4 по вул. Гоголя в с. Іванівка та земельної ділянки площею 0,1400 га біля нього.
На земельній ділянці площею 0,14 га, наданій для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, в с. Іванівка по вул. Гоголя, 4, розташовано такі побудови відповідно до даних технічного паспорту: «А» - житловий будинок, Ганок до А, Козирок до А, «Д» - літня кухня, Козирок до Д, «В» - гараж, оглядова яма до В, «Ж» - вбиральня, «К» - сарай, «Б» - сарай, «Г» - сарай, «пг» - погріб з шийкою, «Е» - сарай, «З» - теплиця, «№ 1» - паркан, «№ 2» - ворота, «№ 3» - паркан, «І» - замощення, «№ 4» - свердловина. Ці обставини підтверджуються технічним паспортом на будинок, копія якого є в матеріалах справи.
Для надання можливості ОСОБА_1 після укладення попереднього договору нотаріально оформити угоду ОСОБА_2 надала їй для цього довіреності від 17.10.2012 року за р. № 1337 та від 17.10.2012 року за р. № 1335, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_8 Строк довіреності закінчився 17.10.2015 року. На теперішній час строк довіреностей сплив, знайти контакти з ОСОБА_2, щоб отримати довіреності на новий строк, ОСОБА_1 не змогла, тому єдиний шлях визнання за нею прав на придбане нею майно звернення до суду з відповідним позовом. Вжиття ОСОБА_1 дій для отримання від ОСОБА_2 нових довіреностей підтверджується листом від 25.04.2018 року, направленим на адресу відому їй адресу ОСОБА_2 представником позивача адвокатом ОСОБА_3 Конверт повернувся у звязку із закінченням терміну зберігання.
Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Ухиленням визнається не лише пряма відмова від виконання обовязку, а й пасивна реакція щодо виконання будь-яких дій. Сторонами 17.10.2012 року було укладено договір, за яким ОСОБА_1, яка виступала як покупець, виконала повністю. Обумовлену ціну продажу було сплачено повністю ще до підписання попереднього договору від 17.10.2012 року, що підтверджується договором.
Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року).
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
На підставі ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
В силу ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України 2017 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Тому суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 220, 321, 328 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-13, 81, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.
Визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 17 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала за 240 000 гривень житловий будинок № 4 по вул. Гоголя, 4 в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та земельну ділянку біля нього площею 0,14 га, надану для обслуговування жилого будинку і господарських споруд.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:ОСОБА_9