Справа № 589/4068/17
Провадження № 2/589/418/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Курбанової А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шосткинської міської ради про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, площею 0,0620га в громадській організації «Садівниче товариство «Строитель» в м. Шостка, кадастровий номер :05:001:0782.

Свої вимоги мотивувала тим, що нею у 2002 році була придбана земельна ділянка № 37 площею 0,0620га, місце розташування якої м. Шостка, СТ «Строитель-1», на підставі відповідного договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_2, але зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно позивач не має можливості, в звязку зі зміною назви СТ «Строитель-1» на громадську організацію «СТ «Строитель», що унеможливлює ідентифікувати земельну ділянку та її розташування.

В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі і позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2002р. за №2314 вбачається, що ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 земельну ділянку, розміром 0,062га, розташовану в м. Шостка, СТ «Строитель-1», ділянка №37, з цільовим призначенням для ведення садівництва /а.с. 4/. Вказаний договір був посвідчений у нотаріальному порядку.

Земельній ділянці №37 площею 0,062га, розташованій в м. Шостка, громадська організація «СТ «Строитель», присвоєно кадастровий номер :05:001:0782 та її власником значиться ОСОБА_2 на підставі державного акта від 09.03.1998р. СМ 00357, що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 /а.с. 5-7/.

Враховуючи, що назва садового товариства, на території якого розташована земельна ділянка №37 площею 0,062га, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017, відрізняється від назви цього ж товариства, зазначеної в договорі купівлі-продажу від 05.09.2002р. за №2314, позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на дану земельну ділянку.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу. При цьому, за положеннями ст. 132 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки) було передбачено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Аналіз наявних у справі доказів в сукупності дозволяє суду дійти висновків, що земельна ділянка №37, площею 0,0620га, розташована на території громадської організації «Садівниче товариство «Строитель» в м. Шостка, кадастровий номер :05:001:0782, була набута позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2002р. за №2314.

Разом з тим, положеннями ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній як на час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, так і на даний час) виникнення права власності на земельну ділянку пов'язувалося з моментом державної реєстрації цього права.

Оскільки позивачем в позовній заяві в якості підстав для звернення до суду із цим позовом зазначено неможливість іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права позивача через відсутність документів, передбачених саме чинним законодавством, для державної реєстрації права власності позивача на вказану земельну ділянку, а також з урахуванням позиції відповідача, який фактично позов визнав, суд доходить висновку про можливість задоволення позову.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з обставин справи, в цьому випадку, воля особи (позивача у даній справі) щодо вільного використання свого права, тобто володіння, користування та розпорядження майном, - зв'язана волею сторонніх осіб (відповідача у справі), що суперечить вищевказаній презумпції.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

В даному випадку позивач позбавлений у повній мірі реалізувати своє право власності на земельну ділянку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 206, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 /05.07.1964р.н., зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП / право власності на земельну ділянку №37, площею 0,0620га, розташовану на території громадської організації «Садівниче товариство «Строитель» в м. Шостка з кадастровим номером :05:001:0782.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4