Справа №: 398/3961/17
провадження №: 2/398/691/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" грудня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ у Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В:

Задоя А.В. звернулась в суд з позовом до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та Бубирьової Олени Юріївни про визнання незаконним та скасування рішення Новопразької селищної ради №743 від 17 вересня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», рішення Новопразької селищної ради №169 від 09 листопада 2016 року «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд Бубирьовій О.Ю.» та скасування державної реєстрації земельної ділянки, загальною площею 956,4 кв. м., розташованої за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, сел. Нова Прага, вул. Маяковського, буд. 10а, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, та розташований на земельній ділянці загальною площею 956,4 кв. м. Приблизно в 2003 році вона домовилась з Бубирьовою О.Ю. про те, що надасть останній дозвіл на використання городу. В 2017 році вона помітила, що Бубирьова О.Ю. приватизувала земельну ділянку під своїм двором разом з частиною її земельної ділянки, на якій розташований город та погріб. З урахуванням викладеного просила визнати незаконним та скасувати рішення щодо приватизації, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання Бубирьової О.Ю. не чинити їй перешкоди у встановлені твердої межі між їхніми земельними ділянками.

Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області у своєму відзиві заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що домоволодіння за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Маяковського, буд. 10-а, належало ОСОБА_6 та після її смерті було успадковано її дочкою ОСОБА_5, яка звернулася з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та такий дозвіл був наданий рішенням Новопразької селищної ради №743 від 17 вересня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)". В подальшому ОСОБА_5 продала зазначене домоволодіння ОСОБА_4, яка звернулася з заявою про передачу у власність спірної земельної ділянки, про що було прийнято рішення Новопразької селищної ради №169 від 09 листопада 2016 року. При передачі зазначеної земельної ділянки відповідач діяв в межах чинного законодавства України. Додатково зазначила, що домоволодіння за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, ОСОБА_3 без оформлення спадкових прав продала ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала та подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_3, Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме: будинок розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33. Позову обґрунтовує тим, що 12 вересня 2005 року ОСОБА_3 продала зазначений будинок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за 1 000,00 грн., що підтверджується розпискою. Саме з того часу ОСОБА_4 відкрито володіє та користується зазначеним будинком у зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на будинок розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, за набувальною давністю.

ОСОБА_3 зустрічний позов не визнала з тих підстав, що будинок не продавала, а надала його лише в користування, крім того визнання права власності за набувальною давністю можливе лише тоді, коли відсутній власник такого майна. Оскільки, власником спірного будинку спочатку був її померлий батько, а потім вона як спадкоємець, то відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

12 грудня 2017 року відкрито провадження у справі, залучено як третю особу Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, та призначено справу до судового розгляду.

27 квітня 2018 року до участі у цій справі залучено як третю особу ОСОБА_5

19 червня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю до спільного розгляду з позовом ОСОБА_3 до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ у Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні заяви та заперечення на них, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 вересня 1991 року, укладеного між Новопразькою районною лікарнею №1 та ОСОБА_8, останній придбав жилий будинок, одноповерховий, дерев'яний, мазаний, обкладений цеглою, загальною жилою площею 65,3 кв. м., який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, до якого примикають: Б - гараж, Г - погріб, Д - туалет, 12 - огорожа, І - відмостка (а. с. 72 74).

Після смерті ОСОБА_8, який помер 13 грудня 2003 року, право власності на зазначений жилий будинок з надвірними будівлями успадкувала його дочка ОСОБА_3 (а. с. 9 14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2004 року ОСОБА_5, після смерті свого батька ОСОБА_9, який помер 01 липня 1990 року, успадкувала житловий будинок за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Маяковського, буд. 10-а. Жилий будинок саманний, обкладений цеглою, загальною житловою площею 33,1 кв. м., має надвірні будівлі: сарай «Б», підвал «б», літня кухня «В», розміщений на земельній ділянці (а. с. 120).

На підставі заяви ОСОБА_5, Новопразькою селищної радою був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується рішенням №743 від 17 вересня 2015 року (а. с. 43, 46).

07 травня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого остання придбала житловий будинок за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Маяковського, буд. 10-а. Жилий будинок саманний, обкладений цеглою, загальною житловою площею 33,1 кв. м., має надвірні будівлі: сарай «Б», підвал «б», літня кухня «В», розміщений на земельній ділянці (а. с. 127 129).

09 листопада 2016 року Новопразькою селищної радою прийнято рішення №169 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4Ю.», відповідно до якого ОСОБА_4 передано безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :50:113:0002 (а. с. 44).

Відомості про формування зазначеної земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а. с. 21).

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. ОСОБА_11 приватної власності є непорушним.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 118, 121, 122 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником жилого будинку, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, до якого примикає, зокрема «Г» - погріб.

В той же час, ОСОБА_4 є власником житлового будинку за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Маяковського, буд. 10-а, який має надвірні будівлі: сарай «Б», підвал «б», літня кухня «В», розміщений на земельній ділянці.

Тобто, до складу домоволодіння ОСОБА_4 такий об'єкт як погріб не входить, та нею не надано доказів права власності на зазначений погріб.

За таких обставин, надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4, щодо земельної ділянки, на якій розміщено погріб, належний ОСОБА_3 є порушенням прав власника останньої.

При цьому, ОСОБА_4 достеменно було відомо, що сарай їй не належить, та відповідно земельна ділянка, на якій він розміщений не могла бути передана їй у власність.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року, №1051, державного земельного кадастру вносяться відомості щодо реєстрації земельних ділянок та скасування такої реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 в частині визнання незаконним та скасувати рішення Новопразької селищної ради №743 від 17.09.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі (на місцевості)» та рішення Новопразької селищної ради №169 від 09.11.2016 року «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4Ю.», а також скасування державної реєстраціє земельної ділянки, загальною площею 0,0893 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, селище ОСОБА_11, вулиця Маяковського, 10а, кадастровий номер :50:113:0002 в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

В пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав » застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Судом встановлено, що на даний момент ОСОБА_3 з будь-якими заявами про встановлення твердої межі земельної ділянки до компетентних органів не зверталася, та відповідно ОСОБА_4 такі перешкоди не чинилися, а тому суд вважає, що відсутні підстави для зобов'язання ОСОБА_4 не вчиняти дії, які на даний момент ОСОБА_4 не були вчинені.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що власником жилого будинку, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, до моменту своєї смерті 13 грудня 2003 року був ОСОБА_8

Після його смерті, в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України власником спірного домоволодіння стала ОСОБА_3

За змістом статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять. ОСОБА_11 власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Володіння без правової підстави це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 06 червня 2018 року у справі №703/6177/15-ц (провадження № 61-8051св18).

Оскільки, у жилого будинку, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Соборна (Червоноармійська), буд. 33, постійно був власник, то відсутні підстави задоволення зустрічного позову.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову ОСОБА_3 сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру в розмірі 1 920,00 грн. Оскільки, позов задоволено частково, то з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. з кожного.

У звязку з відмовою у задоволенні застрічного позову не підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76 82, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Максима Бендерова, 87, РНОКПП НОМЕР_1) до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Центральна, 14, код за ), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Маяковського, 10А, РНОКПП НОМЕР_2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ у Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Олександрія, проспект Соборний, 59), Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, код за ), ОСОБА_5 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3), про визнання незаконним та скасування рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Новопразької селищної ради №743 від 17.09.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі (на місцевості)» та рішення Новопразької селищної ради №169 від 09.11.2016 року «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4Ю.».

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,0893 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, селище ОСОБА_11, вулиця Маяковського, 10а, кадастровий номер :50:113:0002 в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку.

В іншій частині позову відмовити.

Відмовити в задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Стягнути з Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя О.В.Авраменко