Справа № 301/1551/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ільницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Ільницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, про що видано свідоцтво про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина на все майно. До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ільницької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 21.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Л.В. Котлярова за реєстровим № 3109 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого позивач після його смерті успадковує належну ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності земельну ділянку загальною площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ільницької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1. Заповіт не змінено та не скасовано.

Вищевказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 27.12.2015 року, оригінал якого втрачений.

Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину за померлим ОСОБА_2 Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають на обов'язкову частку в спадковому майні, - немає.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини йому було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У зв'язку із вищевказаним позивач вимушений звернутися до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

ПозивачОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а. с. 19), якою позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, а справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача виконавчого комітету Ільницької сільської ради в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а. с. 20), якою не заперечив проти визнання права власності за позивачем, а справу просили розглянути без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Ільницької сільської ради видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 01 (а. с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина на все майно. До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ільницької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 21.11.2015 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Л.В. Котлярова за реєстровим № 3109 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого позивач після його смерті успадковує належну ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності земельну ділянку загальною площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ільницької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1. Заповіт не змінено та не скасовано (а. с. 6).

Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 27.12.2015 року (а. с. 7), оригінал якого втрачений.

Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину за померлим ОСОБА_2 Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають на обов'язкову частку в спадковому майні, - немає.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини йому було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ільницької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар