ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2769/18 Справа № 205/1159/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до укладеного Договору №б/н від 16 серпня 2011 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань у ОСОБА_1 станом на 24 січня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 14751,65 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ ПриватБанк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 серпня 2011 року в розмірі 14751,65 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

18 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений Договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, Відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, ОСОБА_1, станом на 24 січня 2018 року за таким договором виникла заборгованість у загальному розмірі 14751,65 грн., з яких:

- заборгованість по процентам за користування кредитом 9153,15 грн.,

- заборгованість по пені 4792,22 грн.,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 678,65 грн. - штраф (процентна складова).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність банківський кредит, будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк, суд першої інстанції виходив із того, що а ні позовні вимоги банку, а ні надані розрахунки заборгованості не містять жодної інформації щодо тіла кредиту, а відтак суд позбавлений можливості встановити на яку саме суму нараховувались пред'явлені до стягнення пеня та відсотки.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16.

У зв'язку з викладеним та відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК відповідач зобов'язаний сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до частини першої статті 1048, частини другої статті 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом із цим, ПАТ КБ ПриватБанк саме таких вимог до суду не заявляв.

Зміст та структура розрахунку заборгованості унеможливлює проведення судом власного розрахунку щодо розміру процентів за ставкою на рівні облікової ставки Національного банку України, адже у такому розрахунку не вказано на яку саме суму заборгованості за тілом кредиту та за який календарний період часу банк нараховував ті відсотки, які просив стягнути із Відповідача по справі.

Суд не збирає докази самостійно.

Апеляційна скарга АТ КБ ПриватБанк, також, не містить жодних посилань та обґрунтувань щодо тіла кредиту.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Т.Р. Куценко

ОСОБА_2