справа №619/3693/18
провадження №2/619/1603/18
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, цивільну справу №619/3693/18,
ім'я (найменування) сторін:
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВІП-ЕКСПЕРТ,
треті особи: Пісочинська філія Товариства з обмеженою відповідальністю ВІП-ЕКСПЕРТ, ОСОБА_2
вимоги позивача: про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу, повернення сторін в первісний стан,
представник позивача: ОСОБА_3
Виклад позиції позивача.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис в явочному листі.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Третя особа ОСОБА_2та представик Пісочинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю ВІП-ЕКСПЕРТ у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду від 09.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.11.2018, у яке позивач не з'явився, у зв'язку з чим, судове засідання відкладено на 28.11.2018.
28.11.2018 судове засідання відкладено до 21.12.2018 у зв'язку з витребуванням доказів.
Згідно ухвали від 21.12.2018 постановлено ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом установлено, що 13.10.2017 між Пісочинською філією ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» (комісіонер) та ОСОБА_1 (комітент) в особі ОСОБА_4 укладено договір комісії №5857/17/000782, згідно умов якого Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Lexus RX 350 Універсал-В, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 за ціною 588050,00грн.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Предметом договору комісії є надання посередницьких послуг в сфері торгового обороту, що передбачає вчинення одного або кількох правочинів, за винятком правочинів, які мають особистий характер. Тобто, предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, а саме послуга, яка ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера.
Згідно з частиною третьою статті 1012 ЦК України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.
Згідно зі статтею 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.
Як визначено Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), суб'єкти господарювання здійснюють продаж транспортних засобів, зокрема укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, за місцезнаходженням торговельних приміщень.
13.10.2017 згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_2 придбав зазначений вище транспортний засіб у Пісочинської філії ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ», яке діяло на підставі договору комісії, укладеного з представником власника транспортного засобу.
Як визначено Порядком акт огляду реалізованого транспортного засобу - документ установленої форми, що видається суб'єктом господарювання, який здійснює оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, під час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу та вноситься таким суб'єктом до відповідного електронного реєстру.
13.10.2017 складено акт огляду реалізованого транспортного засобу №5857/17/000782 на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2017, згідно якому ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб.
Згідно даних Регіонального сервісного центру в Харківській області 22.03.2011 зареєстровано автомобіль Lexus RX 350, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 в ТСЦ №6350 РСЦ МВС в Харківській області на ім'я ОСОБА_1, на транспортинй засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 та закріплені номерні знаки НОМЕР_5. 10.08.2017 автомобіль знято з обліку для реалізації на підстаіі доручення НМА553274 від 07.06.2017, виданого нотаріусом ОСОБА_5, довірена особа ОСОБА_4, на транспортний засіб закріплені транзитні номерні знаки НОМЕР_3. 13.10.2017 автомобіль зареєстровано в ТСЦ №6350 РСЦ МВС в Харківській області на ім'я ОСОБА_2, на транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 та закріплена номерні знаки НОМЕР_7. 31.03.2018 автомобіль перереєстровано в ТСЦ №3541 РСЦ МВС у Кіровоградській області на ім'я ОСОБА_6.
Оскільки відсутні дані щодо ОСОБА_6, суд позбавлений можливості залучити цю особу до участі у справі.
Як на підставу позовних вимог позивач посилається на відсутність його підпису на договорі комісії та відсутність таким чином волі на продаж автомобіля.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Положеннями статті 203 ЦК України передбачений перелік вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.
Згідно із ч.2 ст.207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис сторони договору є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок вказаного, підписання правочину здійснюється кожною із сторін власноручно або власноручно уповноваженими на те стороною особами.
У разі відсутності власноручного підпису, слід вважати, що правочин не відповідає вимогам, які встановлюються до письмової форми правочину.
Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Так, з наданих Регіональним сервісним центром в Харківській області копій документів, які стали підставою укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу між Пісочинською філією ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_2, вбачається, що договір комісії №5857/17/000782 від 13.10.2017 містить підпис ОСОБА_4, що спростовує доводи позивача щодо непідписання даного договору комісії ним особисто або його представником.
Таким чином, під час укладання оспорюваних правочинів сторонами не було допущено порушення або недодержання вимог, встановлених статтями 203, 1011, 1012, 1018 ЦК України, тому відсутні правові підстави для визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу.
Оскільки позовні вимоги про визнання договорів недійсними задоволенню не підлягають, то не підлягає і задоволенню похідна від них вимога щодо повернення сторін у первісний стан.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у позові відмовляється, сплачений ОСОБА_1 судовий збір залишається за його рахунок.
Відповідно до ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім'я) сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1;
область Дергачівський район смт Пісочин вул. Крупська, 15;
-ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2.
Повне рішення суду складено 26.12.2018.
Суддя І. М. Нечипоренко