Справа № 450/182/16-ц Провадження № 6/450/104/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Кукси Д. А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Партем М.Б погоджене в.о. начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Пакош О.О. про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

22.10.2018 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшло подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Партем М.Б погоджене в.о. начальника Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Пакош О.О. про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вказане подання мотивоване тим, у державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, на виконанні перебуває виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа № 450/182/16-ц від 09.08.2016 року виданого Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Недовіз ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 906 596, 16 грн. 17.05.2018 року відрито виконавче провадження. 22.05.2018 року накладено арешт на майно боржника. Згідно відповіді регіонального сервісного центру за боржником зареєстровано транспортні засоби, а саме ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_1 ; ЗАЗ 110557-44 д.н.з. НОМЕР_2 ; ВАЗ 210430-20 д.н.з. НОМЕР_3 ; Міцубісі Грандіс д.н.з. НОМЕР_4 . Вказані транспортні засоби оголошені в розшук. 02.07.2018 року описано майно боржника, а саме ЗАЗ 110557-44 д.н.з. НОМЕР_2 . 02.07.2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності. 05.07.2018 року надійшов звіт про оцінку майна боржника. 21.08.2018 року передано майно на реалізацію. 09.10.2018 року реалізовано майно боржника. Розшук інших транспортних засобів не дав результатів. На виклик державного виконавця не з`являється. 22.10.2018 року стягувач звернувся до державного виконавця із заявою- повідомленням, що боржника має намір виїхати за межі України.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України розгляд подання здійснюється без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд перевіривши матеріали справи та подання, дослідивши подані докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити, виходячи із наступного.

Статтею 33 Конституції Українипередбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням.

Згідно ст. 441 ч.1, 3 ЦПК Українитимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку передбаченомуст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють невиконані зобов`язання аж до виконання зобов`язань (ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України»).

Відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 рокута у п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, означає з об`єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, у п. 50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» (скарга № 28975/05 від 11 липня 2013 року, набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року) сформульовано основні принципи оцінки необхідності заходів, що обмежують свободу пересування. Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що національна влада зобовязана забезпечити, щоб втручання у право особи на виїзд з країни першопочатково було виправдано та співмірно з урахуванням обставин справи.

Суд вважає, що саме невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Крім цього, в матеріалах подання немає жодних актів державного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо.

Також у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

Окрім іншого державним виконавцем не складено акту опису майна боржника, та не вживалися заходи, щодо розшуку інших транспортних засобів (окрім реалізованого).

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов`язання, чи у нього є на це об`єктивні причини, а тому подання є передчасним.

Разом з тим, сам по собі виїзд за межі України боржника не зумовлює неможливість виконання останнім зобов`язання перед стягувачем, а докази щодо наміру ОСОБА_1 виїхати за межі України державним виконавцем, суду не надані.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволені подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Партем М.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається в Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяД. А. Кукса