Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

секретар с/з ОСОБА_1

справа №466/10562/16-ц

2/466/244/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 кооперативу «Житлового кварталу села Раковець», з участю третіх осіб без самостійних вимог Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської міської ради, головного управління регіональної статистики у Львівській області, Галицького обєднання ДПІ ГУ ДФС у Львівській області про визнання недійсним рішення від 26.09.2016 р. установчих зборів, скасування та вилучення із Єдиного державного реєстру юридичних осіб записів

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 кооперативу «Житлового кварталу села Раковець», з участю третіх осіб без самостійних вимог Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської міської ради, головного управління регіональної статистики у Львівській області, Галицького обєднання ДПІ ГУ ДФС у Львівській області про визнання недійсним рішення від 26.09.2016 р. установчих зборів, скасування та вилучення із Єдиного державного реєстру юридичних осіб записів, який в подальшому уточнив та в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним Рішення від 26 вересня 2016 року установчих зборів обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» (до проведення державної реєстрації), оформлене громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протоколом №01/2016 від 26 вересня 2016 року, згідно якого громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вирішено створити обслуговуючий кооператив з найменуванням «Житлового кварталу села Раковець»; скасувати та вилучити із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи, щодо обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» (81164, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Раковець, код за ): від 30.09.2016 за номером 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи; від 03.10.2016 про взяття кооперативу на облік Головним управлінням регіональної статистики у Львівській області; від 30.09.2016 про взяття кооперативу на облік Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (Пустомитівське відділення) за номером 97 - як платника податків, за номером 3144 - як платника єдиного внеску та стягнути в рівних частинах судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 вересня 2016 року за підписами громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено рішення установчих зборів обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» (до проведення державної реєстрації), оформлене про¬токолом №01/2016 від 26.09.2016 (надалі - рішення №01/2016), згідно якого громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вирі-шено створити обслуговуючий кооператив з найменуванням «Житлового квар¬талу села Раковець» (надалі - кооператив). У відповідності до частини 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія осо¬би, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 2 ст. 202 ЦК України правочини можуть бу¬ти односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). У відповідності до частини 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатосторон¬нім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно частин 1 - 4 ст. 7 Закону України від 10.07.2003 №1087-ІУ «Про кооперацію» (надалі - Закон №1087-ІV) кооператив створю¬ється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками коопера¬тиву можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяль¬ності кооперативів через своїх представників. Рішення про створення коопе¬ративу приймається його установчими зборами. Рішення установчих збо¬рів оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар збо¬рів. У протоколі зазначаються особи, які брали участь в установчих зборах: для фізичної особи - прізвище, ім'я та по батькові, дані паспорта громадянина України або паспортних документів іноземця (для осіб без громадянства, які постійно проживають в Україні, - дані документа, який його замінює); для юри¬дичної особи - прізвище, ім'я та по батькові уповноваженого представника юридичної особи, документ, що підтверджує його повноваження. Дані про фі¬зичну особу засвідчуються її особистим підписом, а про юридичну особу - підписом її уповноваженого представника.

Отже, рішення №01/2016, в контексті приписів частин 1, 2 та 4 ст. 202 ЦК України, частин 1 - 4 ст. 7 Закону №1087-ІV, відноситься до багатосто¬ронніх правочинів, оскільки є дією перерахованих вище осіб-засновників коо¬перативу, спрямованою створення ними кооперативу і набуття у зв'язку з цим цивільних прав та обов'язків членів новоствореного кооперативу.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний су¬дом недійсним.

Згідно частини 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересо¬вана особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відтак, позивач вважаю, що рішення №01/2016 підлягає визнанню судом недійсним з огляду на наступні обставини.

Так, із змісту вказаного рішення та реєстру від 26.09.2016 прису¬тніх на установчих зборах кооперативу вбачається, що нібито зга¬дане рішення було прийнято за участю позивача та при беззаперечному її го¬лосуванні за його прийняття.

У відповідності до частини 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а та¬кож інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно абзацу третього частини 1 ст. 2 Закону №1087-ІV ко¬оператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної госпо¬дарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціаль¬них та інших потреб на засадах самоврядування.

За приписами абзацу другого ст. 4 Закону №1087-ІV одним з основних принципів, на яких базується кооперація, є принцип добровільності вступу до кооперативної організації.

У відповідності до частини 1 ст. 7 Закону №1087-ІV кооператив ство¬рюється його засновниками на добровільних засадах.

Водночас, рішення №01/2016 в порушення вимог частини 1 ст. 203 ЦК України суперечить абзацу третьому частини 1 ст. 2, абзацу другому ст. 4, час¬тині 1 ст. 7 Закону №1087-ІV, через те, що таке рішення прийняте з порушен¬ням принципу добровільності створення кооперативу, оскільки позивач ОСОБА_2 не запрошува¬лась на збори засновників кооперативу, такі збори 26 вересня 2016 року у селі Раковець Пустомитівський району Львівської області фактично не проводи¬лись, позивач не була присутньою на установчих зборах при вирішенні питання ство¬рення кооперативу та не підписувала жодних документів, пов'язаних із ство¬ренням кооперативу.

Рішення №01/2016 в порушення вимог частини 1 ст. 203 ЦК України су¬перечить і частині 6 ст. 7 Закону №1087-ІV, оскільки при створенні кооперати¬ву не складався список членів та асоційованих членів кооперативу із за¬твердженням відповідного списку загальними зборами.

Крім того, позивач вказує, що в порушення вимог частини 2 ст. 203 ЦК особа, що поставила від імені ОСОБА_2 підпис на документах, які містяться в реєстраційній справі кооперативу, зокрема реєстрі від 26.09.2016 присутніх на установчих зборах кооперативу, не мала всього обсягу цивільної дієздатності на вчинення такої дії від імені ОСОБА_2

Також, зазначає, що в порушення вимог частини 3 ст. 203 ЦК волевиявлення на прийняття рішення №01/2016, повязаного із створенням кооперативу, в ОСОБА_2 не було і не має, оскільки вона не вчиняла для цього жодних дій.

Таким чином, оскільки в момент вчинення рішення №01/2016, його сто¬ронами не були додержані вимоги, які встановлені частинами першою - тре¬тьою статті 203 ЦК України, то способом захисту цивільних прав та інтересів позивача згідно пункту другого частини 2 ст. 16, частини 1 ст. 215 ЦПК Украї¬ни, ОСОБА_2 обрано вимогу про визнання недійсним цього рішення.

Крім того, у відповідності до пункту п'ятого частини 1 ст. 17 Закону України від 15.05.2003 №755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції Закону України від 26.11.2015 №835-VІІІ (надалі - Закон №835-VIII) для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перет¬ворення, поділу), крім створення центрального органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, подається зокрема установчий документ юриди¬чної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного устано¬вчого документа.

На підставі рішення №01/2016 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), третіми особами щодо новоствореного кооперативу було вчинено наступні дії:

- Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської об¬ласті 30.09.2016 у ЄДРі вчинено запис за номером - 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи;

- Головним управлінням регіональної статистики 03.10.2016 взято коо¬ператив на облік;

- Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (Пустомитівське відділення) 30.09.2016 взято кооператив на облік за номером 97 - як платника податків, за номером 3144 - як платника єдиного внеску.

У відповідності до пункту другого частини 1 ст. 25 Закону №835-VІІІ, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судо¬вих рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомос¬тей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчи¬нення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки при визнанні судом недійсним оспорюваного позивачем рішення №01/2016, це рішення буде недійсним з моменту його вчинення, тобто з 26 вересня 2016 року, і не створюватиме жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, то для реального відновлення стано¬вища, яке існувало до порушення, необхідно скасувати та вилучити у ЄДР:

- запис від 30.09.2016 за номером 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи;

- запис від 03.10.2016 про взяття кооперативу на облік Головним управлінням регіональної статистики у Львівській області;

- записи від 30.09.2016 про взяття кооперативу на облік Галицькою об'є¬днаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (Пустомитівське відділення) за номером 97 - як платника податків, за номером 3144 - як платника єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, для захисту своїх прав позивач ОСОБА_2 вимушена звернутися з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_12 та позивач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 06.12.2018р. не зявилися, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 06.12.2018р. не зявилася повторно, надіслала письмові заперечення, долучені до матеріалів справи та просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» у судове засідання не зявилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представники третіх осіб Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської міської ради, Головного управління регіональної статистики у Львівській області, Галицького обєднання ДПІ ГУ ДФС у Львівській області в судове засідання, призначене на 06.12.2018р. повторно не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

26 вересня 2016 року за підписами громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено рішення установчих зборів обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець», оформлене про¬токолом №01/2016 від 26.09.2016 (надалі - рішення №01/2016), згідно якого громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вирі¬шено створити обслуговуючий кооператив з найменуванням «Житлового квар¬талу села Раковець».

Відповідно до абзацу третього частини 1 ст. 2 Закону України від 10.07.2003 №1087-IV «Про кооперацію», надалі Закон про кооперацію, кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно абзацу другого ст. 4 Закону про кооперацію кооперація базується на таких основних принципах, зокрема, добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону про кооперацію кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Так, позивач ОСОБА_2 вказує, що рішення №01/2016 прийняте з порушенням принципу добровільності створення кооперативу, оскільки ОСОБА_2 не запрошувалась на збори засновників кооперативу, такі збори 26 вересня 2016 року у селі Раковець Пустомитівський району Львівської області фактично не проводились, ОСОБА_2 не була присутньою на установчих зборах при вирішенні питання створення кооперативу та не підписувала жодних документів, повязаних із створенням ОСОБА_13.

Відповідно до Висновку експерта від 14 вересня 2018 року №3743 криміналістичної експертизи з дослідження підписів за матеріалами цивільної справи №466/10562/16-ц, підписи від імені ОСОБА_2, розташовані в графах «Присутні», «14. Інші питання» після запису «Андрущишин Любов Зіновіївна» в реєстрі присутніх на установчих зборах обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» від 26.09.2016 року (реєстраційна справа, а.с. 16), Статуті ОК «Житлового кварталу села Раковець» (реєстраційна справа, а.с. 28), виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_2 (том 1 а.с. 244 245).

У відповідності до частини 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 2, 4 ст. 202 ЦК України, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до частин 1 4 ст. 7 Закону про кооперацію кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. Рішення установчих зборів оформляється протоколом, який підписують головуючий та секретар зборів. У протоколі зазначаються особи, які брали участь в установчих зборах: для фізичної особи прізвище, ім'я та по батькові, дані паспорта громадянина України або паспортних документів іноземця (для осіб без громадянства, які постійно проживають в Україні, - дані документа, який його замінює); для юридичної особи прізвище, ім'я та по батькові уповноваженого представника юридичної особи, документ, що підтверджує його повноваження. Дані про фізичну особу засвідчуються її особистим підписом, а про юридичну особу підписом її уповноваженого представника.

Отже, рішення №01/2016 згідно частин 1, 2 та 4 ст. 202 ЦК, частин 1 4 ст. 7 Закону про кооперацію, відноситься до багатосторонніх правочинів, оскільки є дією перерахованих вище осіб-засновників ОСОБА_13, спрямованою створення ними кооперативу і набуття у звязку з цим цивільних прав та обов'язків членів новоствореного кооперативу.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно частини 1, 2, 3 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, з реєстраційної справи щодо ОСОБА_13 та Висновку експерта від 14 вересня 2018 року №3743 судом встановлено, що рішення №01/2016, в порушення вимог частини 1 ст. 203 ЦК України, суперечить абзацу третьому частини 1 ст. 2, абзацу другому ст. 4, частині 1 ст. 7 Закону про кооперацію, оскільки є прийнятим без дотримання принципу добровільності створення ОСОБА_13, так як ОСОБА_2 не запрошувалась на збори засновників кооперативу, такі збори 26 вересня 2016 року у селі Раковець Пустомитівського району Львівської області фактично не проводились, ОСОБА_2 не була присутньою на установчих зборах при вирішенні питання створення кооперативу та не підписувала жодних документів, повязаних із створенням ОСОБА_13, а також суперечить частині 6 ст. 7 Закону про кооперацію, оскільки при створенні ОСОБА_13 не було складено список членів та асоційованих членів кооперативу із затвердженням відповідного списку загальними зборами.

В судовому засіданні також встановлено, що в порушення вимог частини 2 ст. 203 ЦК України, особа, що поставила від імені ОСОБА_2 підпис на документах, які містяться в реєстраційній справі ОСОБА_13, зокрема Реєстрі від 26.09.2016 (реєстраційна справа, а.с. 16) і ОСОБА_13 (реєстраційна справа, а.с. 28), не мала всього обсягу цивільної дієздатності на вчинення такої дії від імені ОСОБА_2, оскільки матеріали реєстраційної справи ОСОБА_13 не містять довіреності, якою б ОСОБА_2 наділяла повноваженнями інших осіб вчиняти підписи у вказаних документах. Більше того, із змісту Реєстру від 26.09.2016 і ОСОБА_13 не вбачається, що від імені ОСОБА_2 при підписанні цих документів діяв представник.

Крім того, судом встановлено, що в порушення вимог частини 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення на прийняття рішення №01/2016, повязаного із створенням кооперативу, в ОСОБА_2 не було і не має, оскільки вона не вчиняла для цього жодних дій.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_4 в запереченнях від 15.02.2017 року, про можливість ОСОБА_2 добровільно вийти зі складу учасників ОСОБА_13, оскільки при визнанні судом недійсним оспорюваного рішення №01/2016, яке стало підставою створення ОСОБА_13, ні ОСОБА_2, ні інші особи, які у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Реєстрі від 26.09.2016 і ОСОБА_13 зазначені як учасники (засновники) ОСОБА_13, не матимуть відповідного статусу, позаяк згідно абзацу першого частини 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 5 ЦПК України, саме позивач визначає спосіб захисту свого права, а відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, позивач на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами.

Відповідно до пункту пятого частини 1 ст. 17 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в редакції Закону України від 26.11.2015 №835-VIII, надалі Закон про реєстрацію, для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення центрального органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, подається зокрема установчий документ юридичної особи у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа.

На підставі рішення №01/2016, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8 13), (надалі ЄДР), третіми особами щодо новоствореного ОСОБА_13 було вчинено наступні дії:

- Пустомитівською районною державною адміністрацією Львівської області 30.09.2016 року у ЄДР вчинено запис за номером 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи;

- Головним управлінням регіональної статистики 03.10.2016 року взято кооператив на облік;

- Галицькою об'єднаною державною податковою iнспекцiєю Головного управлiння ДФС у Львiвськiй областi (Пустомитiвське вiддiлення) 30.09.2016 року взято кооператив на облік за номером 97 як платника податків, за номером 3144 як платника єдиного внеску.

Відповідно до пункту четвертого частини 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно пункту другого частини 1 ст. 25 Закону про реєстрацію, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки при визнанні судом недійсним оспорюваного ОСОБА_2 рішення №01/2016, вказане рішення згідно ст. 236 ЦПК буде недійсним з моменту його вчинення, тобто з 26 вересня 2016 року, та згідно абзацу першого частини 1 ст. 216 ЦК не створюватиме жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, то для реального відновлення становища, яке існувало до порушення, суд приходить до висновку про скасування та вилучення у ЄДР:

- запис від 30.09.2016 за номером 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи;

- запис від 03.10.2016 про взяття кооперативу на облік Головним управлінням регіональної статистики у Львiвськiй областi;

- записи від 30.09.2016 про взяття кооперативу на облік Галицькою об'єднаною державною податковою iнспекцiєю Головного управлiння ДФС у Львiвськiй областi (Пустомитiвське вiддiлення) за номером 97 як платника податків, за номером 3144 як платника єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Також, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення зі сторін підлягає розмір судових витрат, сплачених при зверненні з позовною заявою до суду.

У звязку з наведеним, з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» в рівних частинах на користь ОСОБА_2, (06.06.1959р.н., ІПН НОМЕР_1, м. Львів, вул. Городоцька, 311/51) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Окрім того, для ознайомлення з документами, наявними в позивача, які стосуються предмету спору, законодавством, що стосується спірних правовідносин, судовою практикою, що стосується правовідносин, які є аналогічними спірним, підготовки відповідної позовної заяви та здійснення представництва інтересів позивача в судових засіданнях у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова, ОСОБА_2 скористалась правовою (правничою) допомогою адвоката ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 28 29), уклавши з ним Договір №16/12/16-1 від 16.12.2016 про надання правової допомоги, надалі Договір від 16.12.2016 (т. 1 а.с. 25 27).

За умовами п. 1 Додатку від 16.12.2016 до Договору від 16.12.2016, ОСОБА_2 зобовязувалася сплатити адвокату ОСОБА_12 наступний гонорар за такі послуги:

1) ознайомлення з документами, наявними в ОСОБА_2, які стосуються предмету спору, законодавством, що стосується спірних правовідносин, судовою практикою, що стосується правовідносин, які є аналогічними спірним, підготовка відповідної позовної заяви 4000,00 грн.;

2) представництво інтересів ОСОБА_2 в судових засіданнях 1000,00 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні;

3) при набранні законної сили позитивним для ОСОБА_2 судовим рішенням у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова 7000,00 грн.

Факт надання адвокатом ОСОБА_12 для ОСОБА_2 в рамках Договору від 16.12.2016 послуг, визначених вище в п. 1, підтверджується наявною у справі позовною заявою (т 1 а.с.2 5) та Актом від 18.09.2017, підписаним між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_12

Факт надання адвокатом ОСОБА_12 для ОСОБА_2 в рамках Договору від 16.12.2016 послуг, визначених вище в п. 2, у трьох судових засіданнях у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова підтверджується наявними у цій справі журналами судових засідань: від 18.01.2017 (т. 1 а.с. 34), від 07.02.2017 (т. 1 а.с. 65), від 17.02.2017 (т. 1 а.с. 82).

Оскільки 18 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_12 було розірвано Договір від 16.12.2016, то представництво інтересів ОСОБА_2 в судових засіданнях у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова з 18 вересня 2017 року здійснює адвокат ОСОБА_12 на підставі Договору від 18.09.2017 №17.09-18.01 про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським обєднанням «ОСОБА_12 та Партнери», надалі Договір від 18.09.2017, та ордеру від «27».09.2017 серії ЛВ №098315 про надання правової допомоги, виданим вказаним Адвокатським обєднанням.

За умовами п. 1 Додатку від 18.09.2017 до Договору від 18.09.2017 ОСОБА_2 зобовязувалася сплатити Адвокатському обєднанню «ОСОБА_12 та Партнери» наступний гонорар за такі послуги:

1) представництво інтересів ОСОБА_2 в судових засіданнях 1000,00 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні;

2) при позитивному для ОСОБА_2 вирішенні спору у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова 7000,00 грн.

В межах Договору від 18.09.2017 адвокат ОСОБА_12, діючи від імені Адвокатського обєднання «ОСОБА_12 та Партнери» в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордеру від «27».09.2017 серії ЛВ №098315, здійснював представництво у трьох судових засіданнях, що підтверджується наявними у цій справі протоколами судових засідань: від 20.12.2017, від 27.04.2018, від 20.06.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобовязані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на можливості стягнення (сплати) суми відшкодування судових та інших витрат безпосередньо на рахунки представників заявників (див., наприклад, рішення у справах: «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, п. 158, від 31.05.2005; «Начова та інші проти Болгарії», заяви №№ 43577/98 і 43579/98, п. 175, ECHR 2005 VII; «Імакаєва проти Росії», заява №7615/02, ECHR 2006 XIII; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, п. 180, від 13.07.2010; «Бєлоусов проти України», заява № 4494/07, п. 116, від 07.11.2013).

Отже, обставинами, які підлягають доказуванню, щодо розміру витрат сторони позивача на правничу (правову) допомогу, є:

- вартість послуг адвоката, визначена між ОСОБА_2 та Адвокатським обєднанням «ОСОБА_12 та Партнери» у Договорі від 16.12.2016, чинному до 18 вересня 2017 року;

- вартість послуг адвоката, визначена між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_12 у Договорі від 18.09.2017, чинному з 18 вересня 2017 року до поточної дати;

- обсяг наданих адвокатом в рамках Договору від 16.12.2016 та Договору від 18.09.2017 послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті ОСОБА_2

Такі обставини підтверджуються:

- щодо вартості послуг адвоката Договором від 16.12.2016 та Договором від 18.09.2017;

- щодо обсягу наданих адвокатом в рамках Договору від 16.12.2016 послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті ОСОБА_2 позовною заявою; наявними у цій справі журналами судових засідань: від 18.01.2017, від 07.02.2017, від 17.02.2017, актом від 18.09.2017, підписаним між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_12;

- щодо обсягу наданих адвокатом в рамках Договору від 18.09.2017 послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті ОСОБА_2 наявними у цій справі протоколами судових засідань: від 20.12.2017, від 27.04.2018, від 20.06.2018.

Таким чином, вартість фактично наданих для ОСОБА_2 у цивільній справі №466/10562/16-ц послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача, в розмірі 17000,00 грн.:

1) за Договором від 16.12.2016 7000,00 грн., що складається із послуг, наданих адвокатом поза межами судових засідань і повязаних з підготовкою позовної заяви, в сумі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень), та за представництво адвокатом інтересів ОСОБА_2 у трьох судових засіданнях по 1000,00 грн. за кожне на загальну суму 3000,00 грн.;

2) за Договором від 18.09.2017 10000,00 грн., з розрахунку: за представництво адвокатом інтересів ОСОБА_2 у трьох судових засіданнях по 1000,00 грн. за кожне на загальну суму 3000,00 грн.; при позитивному для ОСОБА_2 вирішенні спору у цивільній справі №466/10562/16-ц Шевченківського районного суду м. Львова 7000,00 грн.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,247,263,265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним Рішення від 26 вересня 2016 року установчих зборів обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» (до проведення державної реєстрації), оформлене громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протоколом №01/2016 від 26 вересня 2016 року, згідно якого громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вирішено створити обслуговуючий кооператив з найменуванням «Житлового кварталу села Раковець».

Скасувати та вилучити із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи, щодо обслуговуючого кооперативу «Житлового кварталу села Раковець» (81164, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Раковець, код за ): від 30.09.2016 за номером 1 003556 про проведення державної реєстрації кооперативу як юридичної особи; від 03.10.2016 про взяття кооперативу на облік Головним управлінням регіональної статистики у Львівській області; від 30.09.2016 про взяття кооперативу на облік Галицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (Пустомитівське відділення) за номером 97 - як платника податків, за номером 3144 - як платника єдиного внеску.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_2, м. Львів, вул. Шевченка, 406/10), ОСОБА_4, (18.11.1966р.н., ІПН НОМЕР_3, м. Львів, вул. Морозна, 41/93), ОСОБА_5 кооперативу «Житлового кварталу села Раковець», (ЄДРПУО 40866461, Львівська обл. Пустомитівський рн. с. Раковець) на користь ОСОБА_2, (06.06.1959р.н., ІПН НОМЕР_1, м. Львів, вул. Городоцька, 311/51) судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. (одна тисяча сто дві грн.40 коп.) та витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_14