Справа № 459/1144/18
Провадження № 2/459/619/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Жураковського А.І.

з участю секретаря Ганас К.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: органу опіки і піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини і дружини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

17.04.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом, у якому просить: розірвати шлюб з відповідачем, що укладений 22.04.2013 р.; визначити місце проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із нею; стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття, та 2 000,00 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років.В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, шлюбні відносини між ними припинені, сімя існує лише формально. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що наймолодший син ОСОБА_7 проживає разом із нею, а сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають у КЗ ЛОР Будинок дитини №.1 в м. Львові. Ствердила, що на даний час відповідач офіційно ніде не працює, не має наміру врегулювати даний спір та надавати кошти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

05.06.2018 р. відповідач звернувся у суд із зустрічним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_1 аліменти на його користь на утримання синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що на даний час він забрав своїх дітей з будинку дитини, і останні проживають разом із ним. Зазначив, що діти хворіють часто і потребують додаткових витрат на медикаменти, харчування тощо. Щодо стягнення з нього аліментів на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він заперечує, так як не вважає себе біологічним батьком, а дитина записана на нього, оскільки він був одружений із позивачкою.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем вони не живуть разом з 2015 року. За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей, однак останню дитину вона народила від іншого чоловіка, і тому відповідач не є батьком наймолодшого сина. Наймолодший син ОСОБА_7 живе разом із нею та її співмешканцем. Ствердила, що вона не має змоги платити аліменти, а тому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зустрічний позов підтримав, на розірвання шлюбу згідний, щодо стягнення з нього аліментів заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради №178 п.19 від 27.09.2018 р.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 203276, виданим виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області.

Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії І-СГ №378047 від 02.08.2013 р, серії І-СГ №474559 від 28.10.2015 р. та серії І-СГ №533668 від 04.05.2017 р..

Діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з відповідачем, що підтверджується довідкою Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області №383 від 18.05.2018 р.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини № 178 від 27.09.2018 року, вирішено питання про проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з одним із батьків покласти на думку суду.

Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує на цьому.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивачки вбачається, що малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із своєю матірю.

В силу вимог ст. 140 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160, ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

При таких обставинах, беручи до уваги інтереси та потреби дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, суд приходить до висновку, що малолітнього сина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити проживати з позивачкою.

В силу вимог ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи дану норму процесуального права, суд не приймає до уваги пояснення сторін в частині невизнання батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідача ОСОБА_3, так як суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач не є батьком дитини, а тому такі пояснення сторін ґрунтуються на припущеннях.

Крім цього, зі змісту позовної заяви та зустрічної позовної заяви вбачається, що тягар матеріального утримання дітей, які проживають з кожним із батьків, лежить на сторонах порізно, останні відповідних коштів для цього добровільно один одному на утримання дітей не надають. Також відповідач не надає коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, враховуючи те, що сторони не дотримуються вимог даного закону, позивачка не утримує матеріально своїх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач не утримує матеріально свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до переконання, що позовні вимоги за первісним позовом та зустрічним позовом про стягнення аліментів є обґрунтованими. Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачкою та фактично перебуває на її утриманні, остання не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку, то суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку.

З урахуванням наведеного, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 2819, 20 грн. від якого позивач була звільнена при подачі позову. Крім цього, з відповідачки за зустрічним позовом підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. від якого позивач за зустрічним позовом був звільнений при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрований 22 квітня 2013 року виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області, актовий запис № 21 розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати з позивачкою ОСОБА_11.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, м. Львів, вул. Грінченка 10/62) у користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, Львівська область м. Соснівка вул. Театральна 16/16) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, м. Львів, вул. Грінченка 10/62) у користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, Львівська область м. Соснівка вул. Театральна 16/16) аліменти на її утримання у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох річного віку.

Зустрічний позов ОСОБА_3задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, Львівська область м. Соснівка вул. Театральна 16/16) у користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, м. Львів, вул. Грінченка 10/62) аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2018 року й до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, м. Львів, вул. Грінченка 10/62) на користь Державної судової адміністрації Українисудовий збір у розмірі 2819 (дві тисячі вісімсот девятнадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, Львівська область м. Соснівка вул. Театральна 16/16) на користь Державної судової адміністрації Українисудовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.12.2018 р.

Суддя: А. І. Жураковський