РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Левчук Д.О.,
з участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд її задовільнити, додатково вказав, що просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4300 гривень.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, щодо витрат на правову допомогу заперечував, суду пояснив, що розмір витрат не є співмірний із врахуванням складності справи та наданих адвокатом послуг. Крім цього вказав, що він з самого початку визнавав позовні вимоги і про це було відомо позивачу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, 22 листопада 2015 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 22 листопада 2015 року, актовий запис № 432.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.
Щодо витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першоїстатті 133 ЦПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України).
З матеріалів справи встановлено, що 25 вересня 2018 року між Позивачем та Адвокатське об`єднання «Юридична компанія «РАМ», в особі в.о керуючого Теперик О.В. укладений договір про наданням юридичної допомоги щодо захисту інтересів клієнта у Рівненському міському суді у справі про розірвання шлюбу (п.1.1).
Додатковим договором від 25.09.2018 року до Договору про надання юридичної допомоги від 25.09.2018 року, сторони погодили, що за надану допомогу клієнт виплачує плату в розмірі 5000,00грн. до матеріалів справи долучені квитанції про оплату послуг.
Згідно розрахунку від 23.11.2018 року Адвокатське об`єднання «Юридична компанія «РАМ», судові витрати пов`язані із наданням правової допомоги у загальному розмірі складають 4300,00грн., з яких: надання усних консультацій 400 грн.; підготовка та складання процесуального документу в розмірі 2500 грн., представлення інтересів клієнта у Рівненському міському суду 25.09.2018 року 400 грн. та 23.11.2018 року - 1000 грн.
Стаття 141 ЦПК України визначає правила розподілу між сторонами судових витрат, до яких, виходячи з норми ст. 133 ЦПК України, відносяться витрати на правничу допомогу.
Отже, при задоволенні витрат на правову допомогу, суд керується принципом пропорційності у цивільному судочинстві та нормами ст. 137, ч.ч.1, 2 ст.134, ст. 141 ЦПК України та п.9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому виходить з викладених фактичних обставин, а саме: з матеріалів справи і пояснень сторін вбачається, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, що справа невеликої складності, витрачений час адвокатом на виконання відповідних робіт та прийняття участі в двох судових засіданнях, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги. З огляду на наведене, з 4300,00грн. витрат, як вартість на правову допомогу адвоката, суд вважає, що підлягають стягненню 1100,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_3 сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору.
Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, питання про розподіл витрат суд вважає за можливе вирішити на підставі вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, повернувши її 50 відсотків сплаченого судового збору.
З урахування вищевикладеного, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача 352,40 грн. судового збору та 1100 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №432 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму судового збору в розмірі 352, 40 гривень.
Повернути ОСОБА_3 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок, який сплачений на р/р НОМЕР_2 , МФО 899998 , код отримувача 38012714, згідно квитанції № 35512282 від 25 вересня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1100 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення виготовлено 27 грудня 2018 року.

Суддя: С.П. Харечко