ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6506/18
Провадження № 4-с/362/59/18
У Х В А Л А

21.12.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого судді - Корнієнко С.В.,при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за скаргою Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з даною скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними та зобовязати державного виконавця прийняти судовий наказ №2н-247/2011 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КП «Васильківтепломережа» до виконання та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтуваннясвоїх вимогзаявник посилаєтьсяна те,що 29 серпня 2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ №2н-247/2011 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_3 на користь КП «Васильківтепломережа» в розмірі 14 874,69 грн. та судових витрат по справі.

17.08.2018 року КП «Васильківтепломережа» звернулось до Васильківського МР відділудержавної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області іззаявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа.

07.08.2018 року державним виконавцем Новальською Ю.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Дане повідомлення КП «Васильківтепломережа» отримало 31.10.2018 року.

Вважає, що вказаними діями державний виконавець порушив право стягувача на своєчасне виконання рішення суду та неправомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без його виконання. Крім того, державний виконавець грубо порушив порядок та строки надіслання виконавчих документів стороні виконавчого провадження.

Представник заявника у судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, надіславши до суду заву про розгляд скарги за його відсутності, покладається на думку суду.

У звязку з неявкою учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 447 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими, для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст.ст. 10, 36 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ №2н-247/2011 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_3 на користь КП «Васильківтепломережа» в розмірі 14 874,69 грн. та судових витрат по справі.

17.08.2018 року КП «Васильківтепломережа» звернулось до Васильківського МР відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області іззаявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа.

07.08.2018 року державним виконавцем Новальською Ю.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів для виконання покладених на нього обовязків, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто дії державного виконавця, щодо повернення виконавчого документу стягувачу є неправомірними.

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 352, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Комунального підприємства «Васильківтепломережа»- задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними.

Зобовязати державного виконавця прийняти судовий наказ №2н-247/2011 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КП «Васильківтепломережа» до виконання та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.