441/1969/18 2/441/936/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Петрик-Ключник М.Є.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 14.11.2018р. звернувся з позовом до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення 43 244 грн. 40 коп. заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи тим, що з 15.12.2012р. працював у ДП "ЛДЗ "ЛОРТА", 06.09.2018р. звільнений з роботи за власним бажанням, що у день звільнення із ним не проведено розрахунок та не виплачено заборговану заробітну плату. Оскільки, відповідачем порушено вимоги ст. 116 КЗпП України щодо розрахунку при звільненні, йому також належить до сплати середній заробіток за час затримки розрахунку, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та уточнив, просить стягнути з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» 24 087 грн. 29 коп. заборгованої заробітної плати, 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та вирішити питання судових витрат.

На підтримання позиції позивача висловилась його представник ОСОБА_1

Представник відповідача в судове засідання не зявився, 18.12.2018р. директор ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» подав відзив, у якому зазначив, що підприємством нарахована але не виплачена ОСОБА_2 заробітна плата в сумі 24 087 грн. 29 коп., також покликається, що позивачу належить виплатити 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.18-20).

Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається із копії трудової книжки ОСОБА_2 (а.с. 6-7), він з 15.12.2012р. прийнятий на роботу у ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» та звільнений з роботи 06.09.2018р. на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач ОСОБА_2 просить про стягнення із ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» 24 087 грн. 29 коп. не виплаченої заробітної плати та 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Із довідки ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» № 349 від 10.12.2018р. (а.с. 21) видно, що розмір заборгованої заробітної ОСОБА_2 з 01.04.2018р. по вересень 2018р. становить 24 087 грн. 29 коп.

Згідно довідки ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» № 351 від 10.12.2018р. (а.с.23) убачається, що ОСОБА_2 належить до сплати 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За наведеного, суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача належить стягнути 24 087 грн. 29 коп. не виплаченої заробітної плати та 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З огляду на положення ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_2 належить повернути 704 грн. 80 коп. судового зобру (а.с.1).

Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 80, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона, 1, ) в користь ОСОБА_2 (14.11.1980р.н., проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) 24 087 грн. 29 коп. заборгованої заробітної плати та 16 302 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 40 389 грн. 29 коп.

Стягнути Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Зобов'язати УДКСУ у Городоцькому р-ні Львівської обл. повернути ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції № 193 від 13.11.2018р. на р/р 3076.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.12.2018р.

Суддя: Українець П.Ф.