Справа №461/8499/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Мисько С.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; адреса реєстрації: 79011, м. Львів, вул. Зарицьких, 24/5) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2; адреса реєстрації: 79005, м. Львів, вул. Зарицьких, 24/5) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 15.11.1993 року, витягу БТІ та ЕО від 30.07.20110 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2018 року є власником квартири №5 у будинку №24 на вул.Зарицьких в м.Львові. У квартирі зареєстровано дві особи, а саме: позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 Однак, відповідач з дня реєстрації та по даний час в квартирі не проживав, що можуть підтвердити сусіди ОСОБА_4П.(проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_6 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5). Оскільки, відповідач не проживає у квартирі позивача, то в останньої виникають проблеми із сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушено її права. Саме тому, ОСОБА_2 змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав на адресу суду заяву, в якій вказав, що дійсно не проживає за вказаною адресою більше 10 років, проти задоволення позовних вимог не заперечує, а саме, просить суд визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Крім того, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру №9340 від 15.11.1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 (а.с.3).

ОСОБА_9 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 30.07.2010 року власником 1/3 частки квартири №5 у будинку № 24 на вул.Зарицьких у м.Львові є ОСОБА_2 на підставі договору дарування Р.№3-4237/22.07.1994/, посвідченому ПЛДНК (а.с.4,5).

ОСОБА_9 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2018 року, власником 1/3 частки квартири №5 у будинку № 24 на вул.Зарицьких у м.Львові є ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2018 року (серія та номер 2875), виданого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_10 (а.с.6,7,8).

ОСОБА_11 №286 від 07.11.2018 року, складеного комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду ЛКП «Снопківське» ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - мешканців буд.№24 по вул.Зарицьких, гр.ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований але не проживає в квартирі №5, буд.№24 на вул.Зарицьких у м.Львові (а.с.9).

ОСОБА_11 Довідки Форми №2 з місця проживання про склад сімї і прописки №5462 від 08.11.2018 року власником приватизованої квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, в квартирі зареєстровано 2 осіб: ОСОБА_16 (піднаймач) та ОСОБА_2 (власник). Квартира окрема приватизована, загальною площею 84,10 кв.м і складається з 3 кімнат, житл. площ. 56,00 кв.м. (а.с.10).

ОСОБА_11 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції , закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_11 із вимогами ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 п.1. ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», однією із підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вбачається з п.34 Постанови від 07.02.2014 № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності і без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що відповідач тривалий час в квартирі № 5 в будинку №24 на вул.Зарицьких у м.Львові не проживає без поважних причин та не є її власником.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше одного року без поважних причин; не цікавиться житлом та не утримує його, відтак, чинить власнику перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 405, ст.ст. 71, 72, 102, 116 ЖК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2; адреса реєстрації: 79005, м. Львів, вул. Зарицьких, 24/5), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 5 в будинку № 24, по вул. Зарицьких у місті Львові та зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2; адреса реєстрації: 79005, м. Львів, вул. Зарицьких, 24/5) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; адреса реєстрації: 79011, м. Львів, вул. Зарицьких, 24/5) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско