_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7420/18
Провадження № 2/520/5070/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Дідур Ганни Сергіївни,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Степова, 27 А) про стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти за минулий час, починаючи з травня 2015 року в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наприкінці 2012 року донька стала проживати з позивачем, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22.06.2018 року провадження у справі відкрито.

12.07.2018 року відповідач ОСОБА_4 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому відповідач посилається на те, що за рішенням суду з ОСОБА_1 на утримання доньки стягуються аліменти та на теперішній час рішень судів щодо його звільнення від сплати аліментів немає, наявне відкрите виконавче провадження, в звязку з чим не може бути подвійного стягнення аліментів. Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час відповідач зазначає, що позивач не вживав заходів для одержання аліментів, в звязку з чим вказана вимога задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2001 року, який 03.12.2010 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №971 від 06.08.2002 року, що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ЖД №399505, виданого 06.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси /а.с.13/. Батьками вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2012 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено в повному обсязі та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 15.05.2012 року й до досягнення ОСОБА_5, повноліття, тобто до 14.12.2019 року.

На час ухвалення вказаного рішення суду ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала з матірю ОСОБА_4

Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, з 04.10.2016 року /а.с.9/. За вказаною адресою також зареєстрований і позивач ОСОБА_1

З Довідки №350, виданою ОСН КМ «Дмитріївка» 25.04.2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, в наявний час з 2012 року /а.с.25/.

З наданих стороною позивача доказів вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є інвалідом третьої групи з дитинства, в Державному реєстрі загальнообовязкового державного соціального страхування дані за формою ОК-5 за 2017-2018 рік відсутні, в Одеському міському центрі зайнятості станом на 23.05.2018 року на обліку не перебуває.

Щодо участі позивача ОСОБА_1 у вихованні дитини суду надані характеристика зі школи, курсів англійської мови тощо. Крім того, суду надані квитанції щодо сплати ОСОБА_1 за курси та участь доньки в фестивалі «Созвездие Будапешта», а також квитанції щодо придбання смартфону, планшету, взуття та одягу, тощо.

Стороною відповідача ОСОБА_4 щодо надання допомоги дитині суду надано належні докази, а саме роздруківку з карткового рахунку, з якого вбачається, що відповідач за період з липня 2018 року по 26.09.2018 року здійснювала грошові перекази на різні суми на карту ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в тому числі лише за вересень 2018 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 перераховано грошових коштів на загальну суму 2000 грн. Вказані обставини в ході судового розгляду справи не були спростовані ані стороною позивача, ані поясненнями самої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, наданими за її бажанням в судовому засіданні 27.11.2018 року.

В ході судового розгляду справи за клопотаннями сторін судом допитано свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Крім того в якості свідка допитано відповідача ОСОБА_4

В судовому засіданні 11.10.2018 року свідок ОСОБА_6 пояснила, що є матірю позивача, та підтвердила, що син ОСОБА_1 та онука ОСОБА_5 проживають з нею та чоловіком, який також є пенсіонером. Син ОСОБА_1 отримує пенсію, через аліменти його позбавили права виїзду за кордон. Всі гроші син витрачає на доньку. Відповідач ОСОБА_4 подала на аліменти в 2012 році, а в грудні 2012 року онука переїхала жити до них. Свідок ОСОБА_6 зазначила, що онука росте, їй потрібні гроші на дорогу, на їжу, вона танцює в ансамблі, їй потрібні гроші на поїдки, потрібно здавати ЗНО, в училищі програма складна. З 2012 року по березень 2018 року відповідач ОСОБА_4 не відмовлялась від аліментів. В квітні 2018 року сторони намагались мирно вирішити спір про утримання дитини.

Свідок ОСОБА_7, допитана в судовому засіданні 11.10.2018 року, суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6, та підтвердила, що дитина ОСОБА_5 проживає з батьком з грудня 2012 року, який її утримує, та звертався до свідка ОСОБА_7 за допомогою позичити гроші, одяг, взуття, білизну. Свідок зазначила, що у неї є донька 35 років, і вони ділились речами.

Допитана в судовому засіданні 11.10.2018 року свідок ОСОБА_8 пояснила, що є подругою відповідача ОСОБА_4, та підтвердила, що ОСОБА_4 приймала, приймає та буде приймати участь в житті доньки. Свідок зазначила, що була присутня, коли ОСОБА_4 все оплачувала, надавала дитині взуття, білизну, костюми новорічні. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що знає відповідача зі школи, близько спілкуватись почали після розірвання шлюбу сторін, також вказала, що часто бачить ОСОБА_5, яка про батька та про бабу й діда їй нічого не говорила.

Відповідач ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні 11.10.2018 року в якості свідка, суду пояснила, що ніколи не переставала брати участь в утриманні дитини. Відповідач зазначила, що працює майстром манікюра, при кожній зустрічі щось купляла доньці, ходили на концерти, їздили на ринок «7-й км» за одягом. З 01.09.2018 року донька отримує стипендію приблизно 1000 грн. щомісячно. Відповідач також вказала, що після переїзду доньки постійно з нею спілкувалась, при підготовці до вступних іспитів оплачувала підготовчі заняття з різних предметів. Також відповідач пояснила, що працюючи в салоні, надавала дочці послуги з покраски волосся та манікюру.

В судовому засіданні 27.11.2018 року свідок ОСОБА_10 пояснила, що є однокласницею відповідача, та підтвердила, що ОСОБА_4 приймає участь в утриманні та вихованні дитини, надавала матеріальну допомогу в руки, потім відкрила картку, оплачувала поїздки, приймала участь у вступі до коледжу, передавала гроші.

Свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні 27.11.2018 року, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_4 працює у свідка в салоні, має багато клієнтів, допомагає доньці з концертами, костюмами. Свідок ОСОБА_9 зазначила, що особисто доньку сторін не знає, бачила її разом з відповідачем на промринку «7 км».

До пояснень свідків з одної та другої сторони суд ставиться критично, оскільки вони мають спілкування лише з позивачем або відповідачем та отримують інформацію тільки від однієї особи, свідчення на підтримку якої і надають в судовому засіданні.

Неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в судовому засіданні 27.11.2018 року в присутності представника Київської районної адміністрації як органу опіки та піклування ОСОБА_11 та представника Служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_12, пояснила суду, що навчається на другому курсі коледжу училища ім. Данькевича за напрямком сучасна хореографія. ОСОБА_5 підтвердила, що живе разом з батьком, з 20.09.2018 року перестала спілкуватись з мамою, влітку ще спілкувались добре. Все оплачує батько, мати нічого не надає. В поїздку до Будапешту мама дала 800 грн. Допомагають бабуся, дідусь, дядько та його дівчина, сусідка дарує речі. Також ОСОБА_5 підтвердила, що займається в дитячому домі творчості «Сувенір» з тренером, відвідує курси англійської мови та займається з викладачами для підготовки до ЗНО, за що сплачують батько та бабуся. ОСОБА_5 зазначила, що влітку завели картку ПриватБанка та відповідач стала скидувати туди гроші. При вступі до коледжу мама оплачувала заняття з математики.

При цьому представники Київської районної адміністрації як органу опіки та піклування та Служби у справах дітей Одеської міської ради зазначили, що дитина вже перебуває у свідомому віці та надавала пояснення без здійснення тиску.

Враховуючи думку представників органу опіки та служби у справах дітей суд вважає за необхідне зауважити, що дитина знає про взаємні непорозуміння між батьками, що вона використовує це на свою користь. Твердження позивача - батька дитини, бабусі дитини та самої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що мати не надає допомоги були спростовані в ході судового розгляду справи, як свідченнями самої дочки, так і встановленими обставинами щодо перерахування відповідачем грошових коштів на картку своїй доньці.

Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час неповнолітня дитина сторін ОСОБА_5 проживає разом з батьком, до вересня 2018 року спілкувалась з відповідачем та періодично отримувала від неї матеріальну допомогу, в тому числі з липня 2018 року по теперішній час відповідач ОСОБА_4 перераховує грошові кошти своїй доньці на банківську картку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 06.11.2018 року звертався до прокуратури Київського району м. Одеси з заявою щодо порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 189 ч. 1 та ст. 384 КК України з приводу того, що відповідач вимагала з нього аліменти на дитину, яка з нею вже не проживає, та надавала стосовно цього неправдиві свідчення в суді. Сторона позивача вважає, що відповідач таким чином зловживає правами та вимагає накладення штрафу на відповідача. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що сторона позивача невірно розуміє положення щодо зловживання процесуальними правами та взаємозв'язок щодо притягнення до відповідальності участників справи шляхом накладення штрафу.

З данного питання суд роз'яснює позивачу, що в рамках даної справи вирішується питання щодо стягнення аліментів з матері дитини на користь батька дитини, а всі інші питання, які зазначені ОСОБА_1 в заяві від 26.11.2018 року не відносяться до предмету спору та обставин, які мають бути доведеними в даному процесі.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки через наявність заборгованості ОСОБА_1 по аліментам на користь ОСОБА_4 та виниклого питання про арешт транспортного засобу, на якому працював позивач. Саме ці складні стосунки і стали підставою для звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом. При цьому на теперішній час питання щодо стягнення з нього аліментів є невирішеною проблемою між батьками дитини.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідача ОСОБА_4

Суд враховує встановлений ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум, що складає у 2018 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Тому сума аліментів має узгоджуватись з вказаною сумою.

На підставі викладеного та з урахуванням відсутності встановлених джерел доходів відповідача та її майнового стану суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в сумі 1013,50 грн. щомісячно. Заявлений позивачем розмір позовних вимог суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи при визначенні розміру аліментів обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не міг їх отримати в звязку з ухиленням відповідача від їх сплати.

При цьому суд погоджується з запереченнями сторони відповідача щодо безпідставності вимог про стягнення аліментів за минулий час. Даний висновок суду грунтується на поясненнях не лише відповідачевої сторони, але й самого позивача, що у нього не було перешкод для звернення до суду в минулому часі, що він не пропонував відповідачу перераховувати аліменти на утримання дочки. Дані пояснення позивача узгоджуються також з письмовою інформацією, що дочка сторін була офіційно зареєстрована за місцем проживання батька тільки з 04.10.2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Степова, 27 А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн. /одна тисяча тринадцять гривень 50 копійок/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2018 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до 14.12.2019 року.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вул. Степова, 27 А) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. /сімсот чотири гривні 80 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2018 року.

Суддя Васильків О. В.