КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4007/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року місто Київ

справа № 753/11812/16-ц

(753/15644/18)

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницькогорайонного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Цимбал І.К., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

13 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Дарницькогорайонного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року у справі №753/16466/14-ц в частині накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 (загальною площею 70,20 кв.м., житловою площею 42,60 кв.м.), що розташований на зареєстрованій земельній ділянці площею 0,1357 га, кадастровий номер якої: НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку, право на продаж якого належить ОСОБА_1 відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року по справі №753/11812/16-ц.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року по цивільній справі №753/16466/14 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові банківські рахунки, що належать ОСОБА_3 у межах суми позовних вимог.

Зазначав, що вказана ухвала порушує право позивача на реалізацію предмету іпотеки і по суті унеможливлює виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року по справі №753/11812/16-ц.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року по цивільній справі 753/16466/14 -ц.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не спростовано доводів заявника ОСОБА_1про те, що вказана ухвала про забезпечення позову порушує його право на реалізацію предмету іпотеки та унеможливлює виконання рішення по справі №753/11812/16-ц.

Зазначав, що навіть якщо формально ОСОБА_1 не є стороною у справі №753/16466/14 -ц, суд першої інстанції повинен був скасувати ухвалу про забезпечення позову з власної ініціативи відповідно до положень ч.1 ст.158 ЦПК України.

Вказував, що суд першої інстанції не звернув увагу на приписи ч.7 ст. 158 ЦПК України та судом було порушено право позивача на ефективний судовий захист його права та майнових інтересів, а також порушено конституційний принцип обов'язковості судових рішень.

Від відповідача ОСОБА_3 до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не надійшло.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому колегія вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що арешт на все майно ОСОБА_3 було накладено в іншому провадженні, в якому заявник не є стороною по справі, а ухвала про накладення арешту у даній справі не постановлялася.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року по цивільній справі №753/16466/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові банківські рахунки, що належать ОСОБА_3 у межах суми позовних вимог.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва у даній справі від 28 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за договором позики (безпроцентний) від 19 лютого 2014 року у сумі 20000 доларів США, що станом на 14 червня 2016 року за ставкою НБУ еквівалентно 498000 грн. звернуто стягнення згідно договору іпотеки від 19 серпня 2014 року на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 70,20 кв.м, житловою площею 42,60 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,1357 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А 18 січня 2012 року за реєстровим №155, шляхом продажу предмету іпотеки ОСОБА_1 за ціною продажу не нижче ніж 498000 грн. з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з проведенням дій щодо корегування технічної документації, відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ОСОБА_1 всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

13 серпня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року у справі №753/16466/14-ц.

При цьому, посилався на те, що вказана ухвала порушує право ОСОБА_1 на реалізацію предмету іпотеки і по суті унеможливлює виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року по справі №753/11812/16-ц.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2014 року була постановлена в межах розгляду цивільної справи №753/16466/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Оскільки позивач просить скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті судом не у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак відсутні правові підстави для їх скасування.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ухвала про забезпечення позову, постановлена по справі №753/16466/14 порушує право ОСОБА_1 на реалізацію предмету іпотеки та унеможливлює виконання рішення у даній справі колегія суддів вважає необхідним зазначити, що питання про часткове скасування заходів забезпечення позову підлягає розгляду саме у справі №753/16466/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: