Справа № 914/3360/2012
Номер провадження №2/351/306/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Португалія в особах Управління генерального казначейства Португалії, Ministerio Publico Distrito Judicial de Lisboa Departamento de Investigacao e Accao Penal; Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 40 Juizo, третя особа- Департамент консульської служби МЗС України про відшкодування шкоди, заподіяної громадянину України на територіях іноземних держав, яка заподіяна унаслідок ініціювання та здійснення щодо громадянина України незаконного кримінального переслідування особами, які виконують функції держави Португалія, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної громадянину України на територіях іноземних держав, яка заподіяна унаслідок ініціювання та здійснення щодо громадянина України незаконного кримінального переслідування особами, які виконують функції держави Португалія, свої позовні вимоги мотивував тим, що 08.11.2008р. в окружному суді міста Пшемисль (Польша) позивачу стало відомо, що з 06.11.2008 р. останній являється затриманим та взятим під варту на підставі Європейського ордеру про арешт, що виданий прокуратурою в Лісабоні (Португалія) по справі №88/07.3 ЗРФАР, що доводить перекладена на російську мову постанова про тимчасовий арешт від 08.11.2008р., яка ухвалена суддею окружного суду міста Пшемисль, 2 Карне відділення, Дарюш Юрєвіч. Лише 16.09.2009 р. Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 4-0 Juizo (Португалія, Лісабон) прийняв рішення про недійсність висунутих обвинувачень, в якому зокрема, зазначено: «Не обвинять обвиняемого ОСОБА_1 в совершении в непосредстенном соучастии и взаимосвязи в одном преступлении ассоциации пособничества нелегальной иммиграции, п. и н. статтей 184-й, ч.1 и 2, Закона 23/2007 от 4 июля, со ссылкой на положення пособничества нелегальной иммиграции, п. и н. статтей 183-й, ч.2, Закона 23/2007 от 4 июля; одного преступления фальсификации или подделки документа, п. и н. статей 256 -й, ч.1, пп. а) -f и Уголовного Кодекса; одного преступления хранения краденого, п. и н. статей 231-й, ч.1 и 4 Уголовного кодекса вменяемые обвиненим выведеном прокуратурой». Даний факт підтверджує відповідне рішення від 16.09.2009 року Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 4-0 Juizo. Таким чином позивач перебував під вартою протягом часу 08.11.2008 р. - 16.09.2009 р. в тюрмах Польщі та Португалії, що в загальному становить 10 місяців 8 днів, а додатково протягом двох днів знаходився у затриманні поліції Польщі, тобто позивачу була незаконно обмежена воля протягом 10 місяців і 10 днів. За цей час позивачу було заподіяно істотної матеріальної та моральної шкоди, в тому числі значної шкоди здоров'ю. На момент затримання, послідуючого тримання позивача під вартою, позивач не мав будь-яких проблем зі здоров'ям, займався приватною підприємницькою діяльністю в Україні, отримав за це доходи, перебував у кредитно- грошових відносинах з кредитними установами України (банками), щодо яких мав певні договірні права та обов'язки, які грунтувались на вільному волевиявленні договірних сторін та на нормах цивільного права України. Після незаконних дій щодо позивача, останній істотно втратив здоров'я, окрім того був позбавлений можливості займатися підприємницькою діяльністю, унаслідок цього утратив доходи, які б міг отримати за законодавством України (до 500 000 грн. за календарний рік участі в підприємницькій діяльності відповідно до Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва від 03.07.1998 р. N727/98 (з послідуючими змінами та доповненнями)). Під час незаконних дій щодо позивача, останній не мав можливості виконувати договірні кредитно - грошові зобов'язання перед банками в Україні. Внаслідок чого позивачу було завдано істотної моральної шкоди, а також матеріальної шкоди. Зважаючи на те, що унаслідок незаконних дій щодо позивача у останнього відчужено в інтересах банків житло, позивач вважає, що йому повинна виплачуватись відповідачем державою - Португалія пенсія або інше грошове утримання, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в Україні на момент виплати цього відшкодування відповідно до ступеня втрати позивачем здоров'я під час незаконного обмеження волі державою Португалія, але у будь-якому разі не менше однієї щомісячної мінімальної заробітної плати в Україні на момент виплати цього відшкодування, починаючи присудження цієї виплати з 17.09.2009 р. Зазначив, що загальний розмір (ціна позову) станом на 17.11.2012 р. складає 2315 250 грн. (220 500 євро) - моральна шкода, 429 166,67 грн. (40 873,01 євро) - моральна шкода, 429 166,67 грн. (40 873,01 євро) - втрачений заробіток та інші доходи, 41 876 грн. (3 988, 19 євро) - мінімальний розмір шкоди, заподіяний здоров'ю позивача, який розраховано з 17.09.2009 р. по 17.11.2012 р., виходячи з однієї мінімальної заробітної плати в Україні з 01.10.2012 р., що сумарно складає 2 786 292, 67 грн. ( 265 361,2 євро), а також з 17.11.2012 р. відшкодування позивачу становить щомісячна пенсія чи іншого грошового утримання на суму не менше однієї мінімальної заробітної плати в Україні на момент виплати цього відшкодування, що за розрахунком (попереднім)на майбутні три роки складає 36*1102 =39 672 грн. (3 778,28 євро), а тому загальна ціна позову становить 2 825 964,67 грн. (269 139,48 євро), а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом в якому просить стягнути 2 825 964,67 грн. (269 139,48 євро). та просить поновити строк на пред'явлення позову, оскільки за процесуальним правом Португалії цей строк пропущено з поважних підстав, оскільки позивач не знає і не розуміє будь-які письмові матеріали, які написано на португальській мові, а також не мав можливості знати зміст та смисл ст. 226 КПК Португалії Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 4-0 Juizo позивачу цієї норми процесуального кримінального права Португалії в доступній формі мовою, яку позивач розуміє йому не роз'яснено .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Міністерства закордонних справ України.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Із постанови про тимчасовий арешт від 08.11.2008 р., виданої окружним судом в м.Пшемисль 2 Карательного відділення, слідує, що суд вирішив застосувати щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тимчасового арешту на строк 60 днів з 06.11.2008 р. по 05.01.2009 р. на підставі Європейського ордеру про арешт виданого прокуратурою в Ліссабоні.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ( ст. 23 ЦК України).

Зі змісту ч.1 ст. 497 ЦПК підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо у справі про відшкодування шкоди позивач фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач місцезнаходження в Україні.

Пред'явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосовуються щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України. (ч.1 ст. 79 судовий імунітет ЗУ «Про міжнародне приватне право »).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини де зазначено, що проблемами, які призводять до порушення розумного строку належать невиправдана тривалість розгляду .

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

У справах з іноземним елементом можуть бути використані як докази будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У процесі вирішення судами України цивільних справ з іноземним елементом важливе значення має застосування доказаного права іноземної держави особливо тоді, коли зміст і форма правовідносин підпорядковані іноземному закону.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися жодними іншими засобами доказування, поширюється й на доказову діяльність у цивільних справах з іноземним елементом.

З матеріалів справи слідує, що Снятинським районним судом Івано-Франківської області через Міністерство закордонних справ неодноразово направлялися відповідні запити про те, чи погоджується компетентний орган Португальської республіки на розгляд справи в Снятинському районному суді. Однак, остаточної відповіді до цього часу суду не було надано.

Зважаючи на неодноразові звернення, а також на відсутність відповіді від компетентних органів Португальської республіки про отримання згоди про розгляд даного позову в українському суді, суд приходить до висновку, що ненадання вказаної відповіді, слід розцінювати як відсутність згоди на участь Португальської республіки у розгляді справи в українському суді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі «МакЕлхінні проти Ірландії», 2001 р., у справі «АльАдсані проти Сполученого королівства», 2001 р., «Мак Елхінні проти Ірландії», 2001р., підтвердив існування принципу імунітету держави в звичайному міжнародному праві, встановивши,що імунітет держави в цивільному провадженні має на меті дотримання міжнародного права з метою сприяння міжнародній ввічливості і гарним відносинам між державами, за допомогою поваги суверенітету іншої держави. Відповідно, відмова у задоволенні позову в такому випадку, не призведе до порушень прав позивача пердбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод .

Враховуючи вищезазначене, суду вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Португалія в особах Управління генерального казначейства Португалії, Ministerio Publico Distrito Judicial de Lisboa Departamento de Investigacao e Accao Penal; Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 40 Juizo, третя особа- Департамент консульської служби МЗС України про відшкодування шкоди, заподіяної громадянину України на територіях іноземних держав, яка заподіяна унаслідок ініціювання та здійснення щодо громадянина України незаконного кримінального переслідування особами, які виконують функції держави Португалія- відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Держави Португалія в особах Управління генерального казначейства Португалії, Ministerio Publico Distrito Judicial de Lisboa Departamento de Investigacao e Accao Penal; Tribunal de Instrucao Criminal de Lisboa 40 Juizo, третя особа- Департамент консульської служби МЗС України про відшкодування шкоди, заподіяної громадянину України на територіях іноземних держав, яка заподіяна унаслідок ініціювання та здійснення щодо громадянина України незаконного кримінального переслідування особами, які виконують функції держави Португалія - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.