Номер справи 623/4057/18
Номер провадження 2-о/623/263/2018
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Ізюмська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Ізюмська міська рада.

Просить встановити факт про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08 лютого 2018 року, була донькою ОСОБА_4, померлої 27 квітня 2003 року.

В судове засідання заявник не з'явився, в позовній заяві просила справу розглядати без її особистої участі.

Представник Ізюмської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви не мають.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 лютого 2018 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ВЛ № 620483, виданим Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09 лютого 2018 року, актовий запис № 124. (а.с.12).

Згідно заповіту від 15 січня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 59 ОСОБА_3 все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право - заповідала ОСОБА_2. (а.с.17).

Прізвище «Савісько» вона отримала в звязку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюбодруження серії ІІ-ЯР № 974898, виданого бюро РАГСУ шахта Ніканор Єленовської селищної ради Ворошиловського району Ворошиловградської (Луганської) області 13 травня 1959 року, актовий запис № 69. (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина на квартиру № 1, яка розташована в місті Ізюмі Харківської області по вул. Зої Космодемянської, буд. № 16 згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1999 року, виданого ЖРЕП м. Ізюма Харківської області за № 415 та зареєстроване в Ізюмському міському БТІ Харківської області 01 вересня 1999 року за № 304, книга 5. (а.с.19). Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3, її чоловіку ОСОБА_7 та її матері - ОСОБА_4.

ОСОБА_7 помер 30 січня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 ІІІ-ВЛ № 484972, виданого відділом ЗАГС м. Ізюма Харківської області 30 січня 1993 року, актовий запис № 09. (а.с.13).

ОСОБА_4 померла 27 квітня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-ВЛ № 382773, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції 29 квітня 2003 року, актовий запис № 331. (а.с.14).

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7 та смерті матері ОСОБА_4, так як була зареєстрована та мешкала разом зі спадкодавцями і повністю володіла спадковим майном (квартирою) - домова книга про прописку громадян, які мешкали в будинку № 16 кв. 1 по вул. Зої Космодемянської в місті Ізюмі Харківської області.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Ізюмська державна нотаріальна контора своїм листом від 06.11.2018 року № 3580/02-17 повідомила, що згідно п. 4,15 гл. 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець повинен надати нотаріусу документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим. Після смерті гр. ОСОБА_3, яка померла 08 лютого 2018 року, заявник в 6-ти місячний строк звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа № 415/2018. З заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Ізюмська державна нотаріальна контора видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, належну померлій, не має можливості, так як відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою, а саме: в свідоцтві про народження ОСОБА_3 не співпадає її дівоче прізвище «Кісіль» замість «Кісільова». Заявник має право звернутися до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для встановлення факту родинних стосунків. (а.с.26).

Факт про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 підтверджується ксерокопіями: свідоцтва про її народження серії УГ № 222249, видане 27 червня 1941 року шахта Ніканор Єленовської селищної ради Ворошиловського району Ворошиловградської (Луганської) області, та свідоцтва про її одруження серії ІІ-ЯР № 974898 видане 13 травня 1959 шахта Ніканор Сленовської селищної ради Ворошиловського району Ворошиловградської (Луганської) області, актовий запис № 69.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до діючого законодавства заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв'язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка яку не можна виправити позасудовим шляхом.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення спадщини.

Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для отримання спадщини неповнолітньою донькою ОСОБА_2

Враховуючи встановлені судом обставини, заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08 лютого 2018 року, була донькою ОСОБА_4, померлої 27 квітня 2003 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя П. П. Винниченко