Справа № 456/3364/17
Провадження № 2/456/390/2018
РІШЕННЯ

іменем України

27 вересня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про усунення перешкод та виселення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди шляхом виселення з належної їй квартири за адресою м. Стрий, вул. Гайдамацька 7/2 відповідачів ОСОБА_5,13.10.1972 р. н., ОСОБА_3, 08.10.1993 р. н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без надання іншого житла. В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що в 2005 році до її мами ОСОБА_6, з якою позивач проживала в квартирі за адресою м. Стрий, вул.Гайдамацька 7/2, приїхала в гості її рідна сестра відповідачка ОСОБА_2 з дітьми, відповідачами по даній справі. Відповідач ОСОБА_5 вирішила переїхати в м. Стрий та купити собі окреме житло, а тому продала своє житло в с.Олексіївка Бобринецького району Кіровоградської області, та поки підшукували собі нове житло в Стрию, тимчасово залишились проживати в квартирі позивача з її згоди. Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у квартирі позивача не зареєстровані, а зареєстрований лише відповідач ОСОБА_3, однак проживають всі відповідачі та вважають, що мають на це право. В 2009 році померла мама позивача ОСОБА_6, і квартиронаймачем квартири по вул. Гайдамацька 7/2 залишилась позивач. Всі комунальні послуги після смерті матері оплачує позивач. 17.08.2016 року позивач приватизувала своє житло та отримала право власності на нерухоме майно по вул. Гайдамацька 7/2 і є одноособовою власницею. Відповідачі живуть в квартирі позивача без будь - яких усних та письмових дозволів іпозивач не має можливості, як власник, розпоряджатися своєю приватною власністю на свій розсуд. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 стоїть на обліку в тубдиспансері з приводу відкритої форми туберкульозу, чим ставить під загрозу здоровя позивача. Відповідачі постійно вчиняють сварки, скандали та дебоші. Серед ночі 08.09.2017 року о 04 год. 20 хв. відповідач ОСОБА_4 привів додому собаку породи алабай і зухвало заявив позивачу, що тепер це член їх сімї. Квартира позивача складається з двох житлових кімнат, одну з кімнат, без згоди позивача, відповідач ОСОБА_3 закрив, повісивши на двері колодку.В другій меншій кімнаті площею 12 кв.м. проживає позивач з чоловіком.Відповідач ОСОБА_2 проживає в кухні, де поставила два ліжка, для себе та сина, чим перешкоджають позивачу, як власнику користуватися своїми приміщеннями.Поведінка відповідачів не дає позивачу спокійно жити, а тому змушена звернутися в суд з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що квартира за адресою м. Стрий, вул. Гайдамацька 7/2 належала її батькам, а тому вважає, що має право на проживання, іншого житла в неї немає, так як у 2005 році продала квартиру в Кіровоградській області і переїхала разом з дітьми жити в м. Стрий в спірну квартиру, де разом проживала з рідною сестрою ОСОБА_6 та її дочкою ОСОБА_1, позивачкою по справі. Іншого житла вона разом з дітьми не має, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволені, оскільки іншого житла він не має.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_8 в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що у жовтні 2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати себе членом сімї наймача ОСОБА_1 та визнати за ним право користування спірною квартирою. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2015 року позов відповідача ОСОБА_3 задоволено та визнано його членом сімї наймача квартири за адресою вул. Гайдамацька, 7/2 ОСОБА_1 та визнано за ним право користування цією квартирою. 22 червня 2016 року рішенням Апеляційного суду Львівської області рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2015 року в частині задоволення позовної вимоги відповідача ОСОБА_9 про визнання його членом сімї наймача квартири за адресою вул. Гайдамацька, 7/2 ОСОБА_1 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін та набрало законної сили, а тому проживання відповідача ОСОБА_3 у квартирі є законним. Крім того представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 звернулася до керівника місцевої прокуратури з заявою про порушення прав неповнолітнього ОСОБА_10, який проживає протягом 8 років у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації. Згідно повідомлення місцевої прокуратури дане звернення щодо неправомірності видачі посадовими особами ЖЕКУ № 4 довідки про склад сімї від 14.07.2016 року скеровано в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області для розгляду з врахуванням вимог ст.214 КПК України, яким 10.08.2016р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001646 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. 31.08.2016 року у кримінальному провадженні змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ч.1 ст.356 КК України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечили проти позову та пояснила, що виселення неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 є неможливим, оскільки у нього немає іншого житла. Крім того, сімя відповідачів перебувала на обліку як така, що опинилися в складних життєвих обставинах. Просить відмовити в позові.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З свідоцтва про право власності на квартиру виданого 17.08.2016 року Стрийською міською радою вбачається, що квартира №2 за адресою м. Стрий, вул. Гайдамацька, 7, належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 виданого 11.08.2016 року Стрийським МБТІ вбачається, що квартира знаходиться на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з двох житлових кімнат: перша кімната площею 20 кв.м, друга кімната площею 12 кв.м, кухні площею 11,7 кв.м, коридор площею 9,5 кв.м, комора площею 4,1 кв.м, загальною площею 57,3 кв.м.

Згідно акту обстеження умов проживання від 29.08.2016 року, проведеного головним спеціалістом служби у справах дітей м. Стрия ОСОБА_11, головним спеціалістом УССДМ м.Стрия ОСОБА_13, начальником служби у справах дітей ОСОБА_14 за адресою м.Стрий вул.Гайдамацька 7/2, Львівської області було встановлено, що умови частково задовільні. У квартирі проживає дві сімї: ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які є родичами. ОСОБА_1 проживає в одній кімнаті, а в іншій кімнаті проживає ОСОБА_3. Мати з молодшим сином ОСОБА_15 живуть у маленькій прохідній кімнаті, де помістилися два спальні місця.

З рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 визнано членом сімї наймача квартири за адресою вул. Гайдамацька 7/2 ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою за адресою вул. Гайдамацька 7/2.

Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 22.06.2016 року, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання його членом сімї наймача квартири за адресою вул.Гайдамацька 7/2 в м.Стрий Морозко ОСОБА_16 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги ОСОБА_3 відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили.

З постанови Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2018 року вбачається, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2017 року про визнання за ОСОБА_4 право на користування квартирою №2 у будинку №7 по вул. Гайдамацькій у м.Стрий залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Відповідно до п.27 Постанови №2 від 12.06.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що позивач не представила суду жодних належних доказів на підтвердження позовних вимог, що проживання відповідачів у спірній квартирі порушують її права та ставить під загрозу її здоровя. Крім того, відповідачі вселилися у квартиру АДРЕСА_3, яка є їхнім постійним місцем проживання, зі згоди позивача ОСОБА_1, а також відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно вищевказаних рішень суду, які набрали законної сили, набули право користування спірною квартирою.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 є неповнолітнім та не може забезпечити собі належні умови для проживання без матері ОСОБА_2, оскільки перебуває на її утриманні, а відтак примусово він та його мати ОСОБА_2 в судовому порядку виселені бути не можуть без надання їм іншого житла, оскільки це буде суперечити вимогам Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991, в якій встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про усунення перешкод шляхом виселення з квартири за адресою м.Стрий, вул.Гайдамацька, 7/2, Львівської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 без надання іншого житла.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_17