Справа № 202/4461/18
Провадження № 2/202/2674/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представникам відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому вказала, що з 16 вересня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року шлюб між сторонам було розірвано. На теперішній час діти проживають разом із позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - скасовано і справу призначено до розгляду в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає у задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року було розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №313898, виданий Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25 січня 2011 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №438359, виданий Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 26 червня 2013 року. На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 141, 259-260, 263-264 ЦПК України, ст.ст. 180-181, 183-184 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 30 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар