Справа № 727/3596/17
Провадження № 2/727/309/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: - представників третьої особи, що не заявляють самостійних вимог відносно предмету спору ПАТ «Ощадбанк», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог відносно предмету спору: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання майна спільною сумісною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог відносно предмету спору: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання майна спільною сумісною власністю, мотивуючи позовні вимоги тим, що 14.10.2000 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 було укладено шлюб. 26.12.2007 року, тобто під час перебування у шлюбі її чоловіком відповідачем було придбано автомобіль Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, який вважає, що є обєктом спільної сумісної власності. 11.04.2017 року вона ознайомилася з листом ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області 1252/07.17 від 13.03.2017 р., згідно якого при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів Шевченківського суду м. Чернівці, виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості та проведено оцінку їхнього автомобіля і визначено вартість в розмірі 438100,00 грн. Вона була присутня під час придбання автомобіля, надавала відповідний дозвіл та користувалася ним на благо сімї та вважає, що має право на ? автомобіля. Вона зверталася до відповідача та до третіх осіб без самостійних вимог відносно предмету спору: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з проханням надати інформацію щодо наявної заборгованості та якому кредиту, виконавчому напису та рішенню суду, проте жодної інформації по даному питанню від відповідача та третіх осіб їй не надано. Просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та встановити, що частки подружжя є рівними і складають ? частину; стягнути з відповідача судові витрати. Просить позовні вимоги задовольнити.

29.05.2017 року позивачем ОСОБА_4 подано до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої, вона допускає що існує рішення суду, яким з її чоловіка стягнуто суму заборгованості. 30.07.20087 року надавала заяву про згоду на передачу в заставу майна за №5963 до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 і про існування приватного нотаріуса Глибоцького нотаріального округу ОСОБА_6 їй не відомо, та наявність печатки даного нотаріуса на договорі застави видається їй дивним.

Просить визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та встановити, що частки подружжя є рівними і складають ? частину; визнати договір застави №5364 від 30.07.2008 року приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 недійсним.

Відповідачем до суду подано заперечення 17.05.2017 року, відповідно до яких просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено той факт, що джерелом набуття автомобіля є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Крім того, майно, що є предметом розгляду транспортний засіб знаходиться в заставі АТ «Ощадбанк» згідно договору застави майна від 30.07.2008 року. На передачу в заставу спірного транспортного засобу позивач надала згоду згідно заяви, посвідченої нотаріусом. Зазначає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї, а тому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі.

14.03.2018 року позивачем ОСОБА_4 подано до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої, на її імя надійшло пояснення ВПВР ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, згідно якого існує виконавчий напис нотаріуса №2367 від 11.06.2009 року, який вчинено нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 Вище вказаним виконавчим написом нотаріус запропонував банку задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого рухомого майна (автомобіля), що належить позивачу на праві власності. Банк предявив виконавчий напис до виконання. Вважає, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса законом у зазначеній редакції не передбачалось. Виконавчий напис знаходиться в матеріалах зведеного виконавчого провадження №55767238, доступ до якого їй не надають. Просить визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та встановити, що частки подружжя є рівними і складають ? частину; визнати виконавчий напис нотаріуса №2367 від 11.06.2009 року, який вчинено нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ухвали від 14.03.2018 року було роз'єднано вимоги позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МУЮ, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання майна спільною сумісною власністю, встановлення часток подружжя рівними; про визнання виконавчого напису нотаріуса № 2367 від 11.06. 2009 року таким, що не підлягає виконанню та передати до канцелярії суду роз'єднані матеріали судового провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МУЮ, Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса № 2367 від 11.06. 2009 року таким, що не підлягає виконанню.

23.10. 2018 року позивачем ОСОБА_4, вже після початку судового розгляду справи, з»ясування обставин по справі і перевірки їх доказами змінено позовні вимоги, в яких ОСОБА_4 просила визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та встановити, що частки подружжя складають 1/8 частину за ОСОБА_5, та 8/9 частин за ОСОБА_4 та відповідно до ухвали суду від 24.10.2018 року було відмовлено у прийнятті в стадії судового розгляду справи змінених позовних вимог позивачем.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини викладені в позові, у подальшому в судові засідання не зявилася повторно, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивачем в суд направлено кілька заяв (електронних повідомлень) про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у наданих суду заперечував придбання спірного автомобіля за спільні з дружиною кошти, при не заперечував що транспортний засіб марки NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 він придбав за отримані кредитні кошти, оформивши іпотеку на автомобіль, та при цьому, його дружина знала і не заперечувала, однак вважав, що до спірних відносин це не відноситься, а стосується лише його боргу перед АТ Ощадбанком.

В подальшому у судові засіданні не зявився повторно, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відомостей про поважні причини своєї неявки суд не надав; разом з цим в останньому направленому в суд електронному повідомленні просив справу розглянути в його відсутність; визнав позов. Відповідно до ухвали від 23.11. 2018 року суд, на підставі ст.206 ч. 4 ЦПК України, відмовив у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_5 позову і продовжив судовий розгляд з з»ясуванням обставин по справі і перевірки їх доказами.

Представники третьої особи, що не заявляють самостійних вимог відносно предмету спору ПАТ «Ощадбанк», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» відповідно, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідно, у наданих суду поясненнях посилалися на обставини зазначені в запереченнях; зокрема, представник ОСОБА_2 вважав, що позивач зловживає своїм правом, оскільки позовні вимоги є суперечливими, так як позивач просить визнати спірний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та встановити частки, потім просить визнати право спільної часткової власності, посилаючись на норми що регулюють поділ майна подружжя. Зазначив в поясненнях, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту Пояснив, що транспортний засіб перебуває в заставі і ПАТ «Ощадбанк», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» зберігає за собою право розпорядження спірним майном згідно до Закону України «Про заставу». Просили, відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ ОСОБА_7, а також державний виконавець Манжосов В. в судовому засідання заперечували відповідно проти заявлених позовних вимог; в наданих суду поясненнях останній посидався на обставини викладені у письмових поясненнях; надалі у судові засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від державного виконавця Манжосова В. в суд поступило клопотання - справу розглянути в його відсутність. Крім цього, у направлених суду письмових поясненнях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи заперечення тим, що відповідно із статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження», процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акту про передачу майна стягувачу і натомість, постанова та акт наведені вище, є підставами для подальшого оформлення стягувачем, а саме - ПАТ Ощадбанком права власності на таке майно, а отже, передавши спірний автомобіль Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, у власність ПАТ «Ощадбанк» в рахунок погашення боргу, припиняється право власності попереднього власника та у іншого з подружжя, відсутні підстави для визнання частки в майні, яке відчужене. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, представників ПАТ «Ощадбанк», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_2, ОСОБА_3 і пояснення державного виконавця, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення (відзиви), обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, сужд зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 14.10.2000 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (том 1 а.с.8).

25.12.2007 року відповідачем ОСОБА_8 було придбано автомобіль Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (том 1 а.с.9).

Постановою про відкриття виконавчого провадження, було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-179/12 виданого 28.01.2016 року по стягненню заборгованості в сумі 386550,55 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. (том 1 а.с.56).

Згідно договору застави майна від 30.07.2008 року, заставодержатель Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» та заставодавець ОСОБА_5М.Є проти якого не заперечувала позивач ОСОБА_4, як дружина було укладено договір застави, предметом застави є майно, а саме: Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, предмет застави знаходиться за адресою фактичного проживання позивач і відповідача, які перебувають в шлюбі за адресою: м. Чернівці вул. Сторожинецька, 134 (том 1 а.с.53-55), що також підтверджується інформацією про виконавче провадження (том 2 а.с.93-96) та зведеним виконавчим провадженням дослідженим в судовому засіданні. Даного в судовому засіданні не заперечували і сторони.

Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №19973428 від 30.07.2008 року встановлене відносно обєкта обтяження спірного автомобіля Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3; боржником зазначено майновий поручитель ОСОБА_5М…..(том 1 а.с.57).

Актом опису й арешту майна від 31.05.2016 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-179/12, у присутності понятих та ОСОБА_5 було описано та відповідно накладено арешт на транспортний засіб Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ…. (том 1 а.с.58-59). Про те, що на спірний автомобіль було накладено арешт як вбачається з пояснення позивача, ОСОБА_4 було відомо. Крім того, із заяви дослідженої видно, що ОСОБА_4 надала згоду на передачу в заставу її чоловіком ОСОБА_5, придбаного під час зареєстрованого шлюбу транспортний засіб Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, належного їм на підставі свідоцтва про реєстрацію та цією заявою ствердила, що її чоловік діє за її згодою та в інтересах їх сімї, заява засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6 (том 1 а.с.60). На момент написання заяви позивачем, ОСОБА_4 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 Даного в судовому засіданні позивач не заперечувала, пояснила, що і на момент звернення в суд вона з відповідачем проживають спільно, мають спільний бюджет і ведуть спільне господарство та спірний транспортний засіб є єдиним і вкрай необхідним засобом пересування в їх сім»ї, а саме на автомобілі НОМЕР_3, відповідач возив в школу дитину і саме така габаритна машина підходить її чоловіку після ДТП, яке раніше мало місце.

Матеріали витребуваного в виконавчого провадження, досліджені в оригіналі, свідчать про те, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області звертався до Чернівецької філії ДП СЕТАМ із заявкою на реалізацію арештованого майна, а саме: транспортний засіб Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ (том 1 а.с.61) і також цим же відділом листом за №2620/07-17 від 05.05.2017 року було повідомлено позивача ОСОБА_4, стосовно яких рішень судів (виконавчих листів) є необхідність у прведенні стягнення і безпосередньо за рахунок спірного транспортного засобу Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ (том 1 а.с.87).

Відповідач ОСОБА_5 також був повідомлений відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ, що згідно звіту про оцінку майна від 09.03.2017 року ринкова вартість транспортного засобу Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, становить 438.100,00 грн. (том 1 а.с.7).

Постановою про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15.09.2017 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області МЮУ ОСОБА_9, постановлено передати стягувачу ЧФ АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-179/12 від 28.01.2016 року майно: транспортного засобу Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, що належить боржнику ОСОБА_5 (том 2 а.с.33).

Під час примусового виконання арештований транспортний засіб марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3, було передано на реалізацію та проведено електронні торги.

Після третіх торгів, які не відбулися старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Бушкевичем A.B. було запропоновано Банку залишити за собою вказаний вище транспортний засіб та заявою від 11.09.2017 р. стягувач, в особі, начальника відділу рекструктуризації заборгованості та стягнення філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_10 надали згоду на отримання арештованого транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3 та просив: винести постанову про передачу нереалізованого майна; за фактом фактичної передачі майна скласти акт; зняти всі арешти та заборони з транспортного засобу не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів про передачу майна (том 2 а.с.34-35). ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» зверталися до відповідача ОСОБА_5 із пропозицією здійснити погашення кредиту та суми простроченої заборгованості в повному розмірі (том 2 а.с.91-92).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Отже, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норму статті 60 СК України застосовано правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що автомобіль марки Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, який позивач просить здійснити поділ являється предметом застави згідно з договором застави майна від 30.07.2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 30.07.2008 року за № 5964, який був укладений в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_11, що випливають з кредитного договору № 1036 від 29.07.2008 р., на автомобіль Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, що належить відповідачу ОСОБА_12, було накладено обтяження, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. При укладенні договору застави майна від 30.07.2008 p., дружина ОСОБА_5 - позивач ОСОБА_4, надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_12 на передачу в заставу придбаного під час зареєстрованого шлюбу автомобіля марки «Nissan Pathfinder SE», випуску 2007 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, на умовах за його розсудом, про що нею підписано заяву від 30.07.2008 р. до нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 5963, зазначаючи, що її чоловік ОСОБА_12 діє за її згодою та в інтересах сімї, що спростовує обставини на які ОСОБА_4 посилається в позовній заяві, про те, що вона не має жодного відношення до AT «Ощадбнак» та їй, як дружині відповідача ОСОБА_5 не відомо було про кредитні відносини чоловіка із банком. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя. Про означене вище свідчать і правові позиції ВСУ (справа № 6-399цс17).

Судом з»ясовано, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_5 за отримання кредитних коштів, що останнім не заперечувалося при дачі пояснень і підтверджується вище наведеними дослідженими доказами. Крім наведеного спірний транспортний засіб перебуває в іпотеці, що суперечать вимогам частини третьої статті 57 СК України. Статтею 17 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Заставодавець не повинен без письмової згоди заставодержателя розпоряджатися будь-яким чином предметом застави або його частиною, а також укладати стосовно предмета застави договори оренди та будь-які інші угоди у відповідності до п. 2.2. договору застави.

Враховуючи, що спірний транспортний засіб перебуває в іпотеці і банк зберіг право розпорядження цим майном, визначення часток є порушенням обмежень встановлених договором застави майна та Закону України «Про заставу», оскільки позивач зазначає, що в даний час автомобіль перебуває за місцем її фактичного проживання, що стверджується дослідженими матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

За договором застави № 5964 від 30.07.2008 р., розділ 6, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання, передбачене кредитним договором, не буде виконано та у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № 1036 від 29.07.2008 p., на підставі виконавчого напису нотаріуса №2367 від 11.06.2009 р. та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 p., яке вступило в законну силу, згідно з ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.01.2016 p., на користь АТ «Ощадбанк» з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в солідарному порядку була стягнена заборгованість за кредитним договором № 1036 від 29.07.2008 р. в сумі 386550,55 грн. та судові витрати.

На виконання судових рішень, постановою органу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 15.03.2016 р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-179/12 від 28.01.2016 р.

Статтею 22 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно ст. 21 Закону України «Про заставу», реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

В провадженні відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №55767238 (постанова про обєднання від 09.02.2018) про стягнення коштів з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_5, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (р/р №373949020, МФО 356334, ) заборгованостей, яке було досліджено в судовому засіданні.

В процесі вчинення виконавчих дій 22.04.2016 державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, а саме транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_6, ДНЗ СЕ0044КМ, обєм двигуна 2,4 см3, вид пального - дизель, який належить на праві власності ОСОБА_12 При цьому державним виконавцем транспортний засіб передано на відповідальне зберігання боржнику - ОСОБА_12, який є відповідачем у справі.

У відповідності до протоколів №№253896 від 04.05.2017, 259608 від 30.05.2017, 277757 від 08.08.2017 року ДП СЕТАМ про проведення електронних торгів - торги не відбулись у звязку із відмовою від сплати належної грошової суми. Відповідно до протоколу № 265160 від 21.06.2017 року переможцем торгів з реалізації транспортного засобу була позивач - ОСОБА_4, проте відмовилась від сплати належної грошової суми. Державним виконавцем запропоновано нереалізоване майно в рахунок заборгованості у звязку з тим, що транспортний засіб боржника не реалізовано на торгах через вебсайт реалізації майна ДП «СЕТАМ». На пропозицію державного виконавця щодо залишення нереалізованого майна ОСОБА_5, а саме: транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_6, ДНЗ СЕ0044КМ, обєм двигуна 2,4 см3, вид пального - дизель за ціною 219050,00 грн., стягувачем AT «Ощадбанк» подано згоду на отримання майна в рахунок заборгованості. 15.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за ціною 219050,00 грн. також державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

При цьому, фактичної передачі майна, яке стягувачу запропоновано отримати в рахунок заборгованості не відбулось, у звязку із чим зазначений акт стягувачем та боржником було скасовано в судовому порядку.

У відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.01.2018 року у справі №727/9975/17 судом відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_12 на постанову про передачу майна у рахунок заборгованості, таким чином зазначений процесуальний документ прийнятий державним виконавцем є чинним.

Згідно правових позицій ВСУ (постанова № 6-1655цс16) вбачається, що існують особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Разом з тим Закон допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону). Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно у відповідності до ст.62 ч.9 Закону.

Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Передавши автомобіль Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, у власність АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення боргу, припиняється право власності попереднього власника та у іншого з подружжя відсутні підстави для визнання частки в спільному майні подружжя, яке відчужене. Стягувачем АТ «Ощадбанк», на законних підставах отримано в рахунок заборгованості автомобіль Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, проте транспортний засіб продовжує знаходитись за адресою місця проживання відповідача ОСОБА_5

Постановою Верховного суду України від 07.09.2016 у справі № 6-801 ц с16 зазначено,що статус спільної сумісної власності може бути визначено тільки за обовязкової наявності двох критеріїв: час набуття майна (час перебування у шлюбі); коштами, за які таке майно набуте (джерело набуття).

Верховний суд України у вказаній постанові прийшов до висновку, що одного лише факту придбання майна за час шлюбу недостатньо для висновку про те, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя. Обовязковим для констатування «спільності» майна в рівних частках є також те, що таке майно було придбано за рахунок спільної участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя (постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15).

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і є її процесуальним обов'язком.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. При цьому, суд повинен встановити також той факт, що джерелом набуття спільного майна є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, тобто виникнення права спільної сумісної власності на майно, факт набуття якого мав місце в період шлюбу, не є безумовним та не презюмується, а доводиться в суді. Автоматично спільне майно подружжя навпіл не поділяється

При цьому, суд виходить з того, що згідно судової практики, у випадку укладення одним із подружжя, наприклад, кредитного договору в інтересах сім'ї, подружжя є солідарними боржниками за цим договором, а тому один із подружжя, який виконав зобов'язання, що виникло з кредитного договору, має право пред'явити до іншого вимогу про відшкодування частини сплачених за кредитним договором коштів.

ВС зазначив, що тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17).

У відповідності до ст. 70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Транспортний засіб Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ, є неподільною річчю, а тому поділу визначеному позивачем подружжя не підлягає.

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 зазначено, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Під час судового розгляду справи, згідно пояснень сторін було встановлено, що вищенаведеного дотримано не було щодо спірного автомобіля транспортного засобу марки Nissan модель Pathfinder SE, 2007 р.в., кузов № НОМЕР_1, ДНЗ СЕ0044КМ, об'єм двигуна 2,4 см3 який був придбаний в кредит ОСОБА_5 і перебуває в іпотеці, власником якого на момент судового розгляду справи являється ПАТ «Ощадбанк», що стверджується дослідженими матеріалами витребуваного виконавчого провадження

Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження», процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обовязків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Судовою практикою установлено, що одного лише факту придбання майна за час шлюбу недостатньо для висновку про те, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя. Обовязковим для констатування «спільності» майна в рівних частках є також те, що таке майно було придбано за рахунок спільної участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Таким чином, з сукупності досліджених доказів, аналізу праової норми і судової практики, судом не установлено, що спірний автомобіль Nissan Pathfinder SE, 2007 року випуску, д.з. СЕ0044КМ був придбаний одним з подружжя за рахунок коштів іншого подружжя чи третьої особи, натомість транспортний спірний засіб був придбаний за кредитні кошти та відповідно до судових рішень, які набрали законної сили, в порядку їх виконання був переданий у власність стягувача ПАТ «Ощадбанк» у рахунок погашення боргу, а отже, на думку суду, в даному випадку, припиняється право власності попереднього власника та у іншого з подружжя відсутні підстави для визнання будь-якої частки в майні, яке відчужене.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 63, 65, 70,71 СК України; ст.ст.15, 183, 328, 346, 368 ЦК України, ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 1, 17, 21, 22 Закону України «Про заставу»; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог відносно предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 автомобіль NISSAN модель PATHFINDER SE, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та встановлення, що частки подружжя є рівними і складають ? (одну другу) частину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.12. 2018 року.

Суддя Слободян Г.М.