Справа № 296/7503/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"14" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, ПАТ КБ «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житоми ра Головного територіального управління юстиції у Житогмирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, ПАТ КБ «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житоми ра Головного територіального управління юстиції у Житогмирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у вересні 2017 року на його адресу надійшла постанова Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про звернення стягнення на доходи боржника від 01.09.2017 р., винесена державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого напису № 4701 від 25.10.2016 р. що вчинив приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Зі змісту виконавчого напису від 25.10.2016 р. № 4701, вчиненого нотаріусом вбачається, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 26 березня 2014 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 20.07.2016, грошових коштів у сумі 10 888,27 доларів США, що за курсом - 24,81 грн. складає 270 137,98 гри. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 867,12 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 4 021,15 доларів США, стягнення здійснюється за період з 26 березня 2014 року по 20 липня 2016 року.

Позивач вважає, що цей виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодного кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засіданняне з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 102).

Приватний нотаріус, педставник ПАТ КБ «ПриватБанк» та представник третьої особи в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у вересні 2017 року на адресу позивача надійшла постанова Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про звернення стягнення на доходи боржника від 01.09.2017 р., винесена державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого напису № 4701 від 25.10.2016 р. що вчинив приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Зі змісту виконавчого напису від 25.10.2016 р. № 4701, вчиненого нотаріусом вбачається, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 26 березня 2014 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 20.07.2016, грошових коштів у сумі 10 888,27 доларів США, що за курсом - 24,81 грн. складає 270 137,98 гри. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 867,12 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 4 021,15 доларів США, стягнення здійснюється за період з 26 березня 2014 року по 20 липня 2016 року.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 04.12.2017 року у справі № 295/7503/17 в рамках розгляду заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову було заборонено Корольовському відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого напису від 25.10.2016 № 4701, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за рахунок арештованого майна та стягнення із доходів боржника за місцем роботи в Житомирській приватній гімназії «ОР АВНЕР» Житомирської обласної ради до прийняття рішення по суті у цивільній справі № 296/7503/17 за позовом до Приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.87 Закону України «Про нотаріат», яким встановлено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису -мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи ідтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому виконавчий напис вчинено 25.10.2016 року.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Встановлено,що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 960,00 грн. При цьому, в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що у зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.256,257,261,265 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 2,10,76-81,263-265, 273,274,279 ЦПК суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, ПАТ КБ «ПриватБанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житоми ра Головного територіального управління юстиції у Житогмирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 25.10.2016 року зареєстрований в реєстрі за номером 4701 - таким що не підлягає виконанню.

Стягнути в дольовому порядку з приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу, ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 960,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Р. А. Галасюк