КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/548/18
Провадження № 2-з/391/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Червонописький В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову одночасно з предявленням позову до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови незаконною та про визнання додаткової угоди укладеною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Одночасно з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9022 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9023 та заборонити Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та його відділам здійснювати будь-які дії спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9022 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9023 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру :02:000:9022 та кадастрового номеру :02:000:9023.

У відповідності до положень частини 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст.150ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є оскарження позивачем відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в укладенні додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею від 06.08.1998, укладеного між Мар»ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області та гр. ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо укладення додаткової угоди до договору на право тимчасового користування землею від 06.08.1998, тому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно пункту 6, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі відчуження спірного майна, яке є предметом спору, третім особам, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову одночасно з предявленням позову до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання відмови незаконною та про визнання додаткової угоди укладеною- задовольнити.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (ідентифікаційний код 39767636, місцезнаходження: 25030, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул.Академіка Корольова,26) вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9022 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9023, а саме заборонити: вчиняти дії щодо припинення права оренди даних земельних ділянок, проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даних земельних ділянок, передавати земельні ділянки у власність, іншим чином розпоряджатись земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межу, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або її поділеними частинами.

Заборонити Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та його відділам здійснювати будь-які дії спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9022 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9023 у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру :02:000:9022 та кадастрового номеру :02:000:9023.

Стягувач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1; місцезнаходження6 28410, Кіровоградська область, Компаніївський район, село Мар»ївка, вулиця Садова, 59)

Боржник: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (ідентифікаційний код 39767636, місцезнаходження: 25030, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул.Академіка Корольова, 26)

Строк предявлення виконавчого документу до виконання 1 рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.С.Червонописький