Справа № 347/1181/14-ц
Провадження № 6/347/116/18
У Х В А Л А

Іменем України

15.08.2018 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов'язань,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_1, звернулася до суду з даним поданням.

Із подання видно, що на виконанні у Косівському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 51031156, згідно виконавчого листа № 347/1181/14-ц, виданого 01.09.2014 року Косівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 55700 грн. боргу за договором позики та сплаченого судового збору.

В судове засідання сторони не з'явилися, що не перешкоджає розгляду подання, оскільки згідно вимог ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно положень ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коливін ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як видно з матеріалів подання, та стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51031156 від 06.05.2016 року (а.с.94), державним виконавцем Косівського районного відділу ДВС було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом № 347/1181/14-ц, виданим 01.09.2014 року Косівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 55700 грн. боргу за договором позики та сплаченого судового збору.

В силу вимог п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Верховний Суд України, дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Крім того, ВСУ тут же зазначив, що саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання». Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а копії вимог і запитів державного виконавця та відповідей на них, ще не доводить факт ухилення боржника від виконання взятих на себе зобов?язань. А щодо подання головного державного виконавця про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за злісне ухилення від виконання рішення суду, то доказів про внесення по даному факту відомостей до ЄРДР, суду не надано.

А тому, подання Косівського районного відділу ДВС не підлягає задоволенню, оскільки обмеження боржників у праві виїзду із території України до виконання боргових зобовязань є тільки однією із підстав - заходів виконання рішення, однак вказана підстава не є перешкодою для вжиття державним виконавцем всіх інших більш суттєвих заходів щодо реального виконання рішення.

На підставі наведеного, ст. 33 Конституції України, ст.ст.18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» та керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В поданні головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов?язань, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гордій В.І.