Провадження № 2/331/1812/2018
Справа № 331/6360/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а»АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 «б») про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

23.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та звільнити його від їх сплати в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 2 позивач ОСОБА_1 06.12.2018р. особисто отримав копію ухвали суду від 28.11.2018р.

Станом на 22 грудня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від позивача або його представника не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів на виконання ухвали суду від 28 листопада 2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У звязку з тим, що заявником не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків позовної заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви заявнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а»АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 «б») про звільнення від сплати аліментів, вважати неподаною та повернути заявникові.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

22.12.2018 .