Провадження № 2о/200/156/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«26» жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого: судді Женеску Е.В.,
присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2
за участю секретаря: Сокол І.С.
заявника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення фізичної особи померлою, -
В С Т А Н О В И В:
21 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною заявою, яку в подальшому уточнив, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкав один за місцем реєстрації АДРЕСА_1. Вони кожного дня зідзвонювалися вранці та увечері. Останній раз заявник чув голос свого сина по телефону вранці 16 серпня 2014 року. З цієї дати він на звязок не виходив, за місцем свого проживання відсутній. Заявник 26 серпня 2014 року звернувся до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, та з 28.08.2014 року його син перебуває у державному розшуку. Вказує, що син зустрічався з дівчиною Світланою, яка до переїзду у м. Дніпро мешкала разом з батьками у м. Іловайську Донецької області. Заявнику відомо зі слів сина, що Світлана хвилювалась за долю батьків, і вони вирішили поїхати разом у м. Іловайськ. Заявник був категорично проти цієї поїздки, зважаючи на те, що у Донецькій області проводиться Антитерористична операція, і поїздка може бути небезпечною. 17 серпня 2014 року, наступного дня після втрати звязку з сином, заявник відвідав його квартиру, і побачив, що відсутній літній одяг, водопровідні крани у кухні та ванній кімнати перекриті, холодильник порожній, з чого заявник зробив висновок, що вин все ж таки поїхав зі своєю дівчиною у м. Іловайськ. Зважаючи, що саме в серпні 2014 року в районі м. Іловайська відбувалися запеклі бойові дії, вважає, що є підстави вважати сина померлим.
З урахуванням викладеного, заявник просить суд оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі за ОСОБА_3, заінтересована особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення фізичної особи померлою, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 липня 2018 року.
В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримав.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до свідоцтва про народження заявник ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_4.
Згідно довідки КЖЕП № 13, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 є власником вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 липня 2008 року, виданим Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради.
Згідно довідки, виданої Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.05.2018 року, з 28.08.2014 року ОСОБА_4 перебуває в державному розшуку.
Згідно листа КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради від 18.07.2018 року, відсутня будь-яка інформація стосовно місця перебування ОСОБА_4 за місцем реєстрації.
В судовому засіданні були опитані свідки ОСОБА_5 бабуся ОСОБА_4, ОСОБА_6 двірник, ОСОБА_7 друг ОСОБА_4, які пояснили, що з серпня 2014 року не бачили ОСОБА_4, не мають з ним звязку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 не проживає, з 28 серпня 2014 року знаходиться в розшуку. Даних про його місцезнаходження немає, а тому є всі підстави вважати, що він помер. Встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення і необхідно для оформлення спадкових прав.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Шевченківський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.
Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: Е.В. Женеску