Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 листопада 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

в складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті своєї бабусі - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В поданому позові позивач зазначає, що після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 8,5400 га, що належала ї померлій бабусі на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 08.07.1998 р., зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай), який був виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Попаснянчської районної державної адміністрації від 12.05.1998 року № 183,0 ця земельна частка (пай) за даними земельного кадастру розташована за межами населених пунктів Голубівської селищної ради Попаснянського району Луганської області.

Позивач зазначає, що її мати ОСОБА_3 донька ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, і своїх спадкових прав не оформила, тому вона є спадкоємицею за законом після смерті своєї бабусі.

Однак, при оформленні права вияснилося, що оригінал Сертіфікату на право на земельну частку (пай) був загублений, тому мені було відмовлено у видачу Свідоцтва про право власності на спадкове майно. В даний час виникла необхідність отримання документів на право власності на земельну частку (пай), але за незалежних від неї причин, в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, які б підтверджували право на земельну частку (пай) і позивач не має змоги оформити належним чином право власності на спадкове майно після смерті своєї бабусі у встановленому законом порядку.

За таких обставин позивач у поданому позові, просить суд визнати за ним право власності на земельної частки (паю) площею 8,5400 га, що належала, який фактично належали її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, тому що іншим шляхом позивач не може отримати та оформити право на спадщину.

До початку судового розгляду позивач надала суду заяви про розгляд справи без її участі, у поданій заяві підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач - Голубівська сільська рада Попаснянського району в судове засідання не з'явивсь, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада України", про причини нез'явлення в суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-284 ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного позову являться вирішення питання про право на спадкування за законом онуки після смерті бабусі та матері в умовах, коли це питання неможливо вирішити в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст..1216,1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів на (а.с.6-11) вбачається, що позивач гр.ОСОБА_1 відповідно до копії свідоцтва про народження російською мовою у дівочості «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1» є донькою "ОСОБА_3"(рос.), яка у дівочості була «ОСОБА_3» (тобто донькою померлої ОСОБА_2) згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.. 126,133,135 СК України, у 1982 році одружилася з громадянином ОСОБА_5 та змінила прізвище на «ОСОБА_3», мати заявника померла 08 червня 2016 року. Заявник у 2002 році зареєструвала шлюб з гр.. ОСОБА_6 та змінила прізвище «ОСОБА_1». Бабуся заявника ОСОБА_2 згідно свідоцтва про смерть - померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім цього, позивач, звернувся до нотаріальної контори, але її було письмово повідомлено та для захисту порушених прав, необхідно звернутися до суду.

Так, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивач має право на спадщину після смерті своєї матері та бабусі за законом у першу чергу. При цьому позивач не може прийняти спадщину, тому що втрачені правовстановлюючі документи, які б підтверджували право на дану земельну частку.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до листа з Держгеокадастру у Луганській області вбачається, що згідно з даними Відділу за ОСОБА_2 враховується сертифікат на право на земельну частку (пай0 серії НОМЕР_2 від 08.07.1998 р., який зареєстровано в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» за НОМЕР_3 - сертифікат нею було отримано, тому надати його копію не є можливим.(а.с.13).

Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- сел.. Голубівське, Попаснянського району, Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивача, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, також, що п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі втрачених правововстановлюючих документів особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - п.3.1 Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання … у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК України).

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що документи на земельну частку частку (пай) серії НОМЕР_4 від 08.07.1998 р. відсутні, той факт, що померла мати позивача мала у власності земельну частку після смерті бабусі, але право на цю власність не оформляла, тому право переходить до позивача у порядку спадкування за законом, але в зв"язку з тим, що нотарільна контора, куди звернувся позивач для оформлення права на спадщину відмовила у видачі Свідоцтва на право власності на спадкове майно, оскільки нею не подано необхідних документів для вчинення нотаріальних дій, а саме - відсутній оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), в зв»язку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

По справі винести заочне рішення.

На підставі викладеного, ст.1216,1218, 1220-1222, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 224-227, 292, 294 ЦПК , положеннями Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р.№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 8,5400 га умовних кадастрових гектарів, що розташована за межами населених пунктів Голубівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, які фактично належали її бабці ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : А.В.Архипенко