ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 638/13405/18-ц

провадження № 22ц/818/1712/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Асавалюк О.О.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»,

треті особи - ОСОБА_2, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бурлака І.В. та Яцини В.Б. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року в складі судді Штих Т.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець Іван Олександрович про визнання договору недійсним та просили визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 21 вересня 2017 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

У вересні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2018 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 грудня 2018 року о 16-45 годині.

26 грудня 2018 року через канцелярію Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 подано клопотання про відвід суддів Бурлака І.В. та Яцини В.Б.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 подано заяву до Генеральної прокуратури про скоєння правопорушення за ознаками статті 375 КК України щодо суддів Бурлака І.В. та Яцини В.Б., які у складі колегії суддів у 2016 році ухвалили, на його думку, неправосудне рішення, тому мають заявити самовідвід.

Зазначив, що вказані обставини свідчать про упередженість суддів Бурлака І.В., Яцина В.Б.

Просив розглянути можливість самовідводу зазначених суддів та надати час для підготовки мотивованого клопотання про відвід суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

Проте, суддями Бурлака І.В., Яциною В.Б. самовідвід під час розгляду справи не заявлено, але із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що фактично ним заявлено відвід зазначеним суддям.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б. відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об'єктивності і неупередженості суддів у заявника виникли у зв'язку із розглядом зазначеними суддями у складі колегії суддів іншої цивільної справи.

Так, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року по справі №638/19681/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» про визнання недійсними договору позики, іпотечного договору, застосування наслідків недійсності іпотечного договору, визнання права власності, задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт», скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2014 року і в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено. Ухвала є чинною.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, ОСОБА_1 не навів фактів, які згідно закону для добросовісного стороннього спостерігача можуть викликати сумнів у безсторонності чи неупередженості суддів колегії при розгляді цієї справи.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об'єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б. не вбачається.

З огляду на необґрунтованість заявленого відводу, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України зупинити провадження у справі для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б. - визнати необґрунтованою.

Справу передати на автоматизований розподіл для визначення судді - для розгляду заяви про відвід суддів Бурлака І.В., Яцина В.Б. у відповідності до ч.1 ст.33 ЦПК України.

На час розгляду цього питання провадження у справі зупинити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайноз дня її проголошення, але в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2018 року.