Справа № 442/8645/17 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/928/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м.Львів

Справа № 442/8645/17

Провадження № 22ц/811/928/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 26 грудня 2017 року (суддя Курус Р.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

встановив:

11 грудня 2017 року позивач звернулась з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що до 29 липня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_4. Зазначає, що з часу їхнього розлучення відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги у повному обсязі не надає, а вона самостійно не має змоги утримувати сина. Вказує, що відповідач інколи надавав матеріальну допомогу сину, однак цих коштів недостатньо. В даний час вона вагітна, не має можливості самостійно і в повному обсязі забезпечити потреби сина, а відповідач відмовляється допомагати матеріально. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 Просить рішення суду змінити та стягувати аліменти в розмірі 900 грн.Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що на даний момент не працює, має іншу сім'ю та малолітню дитину. Стверджує, що надавав матеріальну допомогу своєму синові добровільно від першого шлюбу, однак, виявивши, що позивач витрачає надані ним кошти не на потреби сина, перестав це робити.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 12,76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони до 29 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син Максим, який перебуває на утриманні матері.

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Судом встановлено, що відповідач добровільно сплачував кошти на утримання сина, однак на даний час між ним та позивачем виник спір щодо утримання неповнолітньої дитини. Позивач потребує допомоги для належного забезпечення потреб дитини, а відповідач частково погоджується таку їй надавати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При відсутності доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач є працездатного віку та може бути працевлаштованим і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2017 році не може бути меншим 3200 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дітей.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд врахував стан здоров'я позивача, її матеріальне становище (офіційно працевлаштована, зі слів) і відповідача - платника аліментів, який ніде не працює, зі слів - одружений, має малолітню дитину, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначив їх в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що визначений розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідатиме встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2017 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді