СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

04 грудня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради про визнання недійсними рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на земельну ділянку, третя особа: Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Представники Позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_11.

Представник Відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4

ІI. Описова частина

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_5, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації з вимогами про:

-визнання за Позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,035 га за адресою: АДРЕСА_1, за давністю користування;

-визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0612га з кадастровим номером НОМЕР_4 по АДРЕСА_1.

07 грудня 2016 року Позивач уточнила предмет позову, визначивши Відповідачами ОСОБА_5 та Київську міську раду просила (Том 2, а.с. 99-103):

1. Визнати недійсним Рішення Київської міської ради № 715/1579 від 16 липня 2015 року «Про передачу громадянину ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1».

2. Визнати недійсним Свідоцтво індексний номер: НОМЕР_5 від 10.09.2015 про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку яке видано на ім'я ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_4.

3. Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, розміром 0,035 га яка примикає до її домоволодіння по АДРЕСА_1.

Свої вимоги, з урахуванням редакції позовної заяви (уточненої) від 07.12.2016, Позивач мотивує наступним.

09 квітня 1964 року ОСОБА_6 було придбано будинок АДРЕСА_1. В даному будинку постійно проживає ОСОБА_1, яка є донькою ОСОБА_6

16 липня 1996 року після смерті ОСОБА_6 нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими спадкоємцями майна померлого стали ОСОБА_7 (мати Позивача) та Позивач в рівних частках.

Позивач вказує, що на підставі письмового звернення ОСОБА_7 від 30.04.1998 до голови Залізничної районної державної адміністрації у м. Києві про приєднання до її землекористування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 земельної ділянки, яка з нею межує - площею 0,035га, членами земельної комісії Ради громадського територіального самоврядування селища Жуляни Залізничного району м. Києва укладено Акт про обстеження земельної ділянки за вказаною адресою від 05 листопада 1998 року, яким встановлено надання земельної ділянка розміром 0, 035 га по АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_7, та вказано про необхідність оформлення земельної ділянки в Залізничній районні Раді народних депутатів.

Позивач вказує, що в подальшому на підставі зазначеного Акту обстеження земельної комісії від 05.11.1998, у відповідності до Протоколу №16 від 17.03.1999 спеціального засідання постійної депутатської комісії Залізничної районної Ради народних депутатів і райдержадміністрації з питань упорядкування, землеустрою та екології, Рішенням за №10 від 08.04.1999 Залізничної районної Ради м. Києва VI сесії ХХІІІ скликання було погоджено закріплення земельної ділянки під сад, город, та передано ОСОБА_7 земельну ділянку, що прилягає до даної адреси за садибою площею 0,035 га в користування.

Тобто, як наполягає Позивач, у порядку визначеному чинним на період передачі земельної ділянки у користування, починаючи з квітня 1999 року, ОСОБА_1 та її родина користуються зазначеною земельною ділянкою площею 0,035 га, що прилягає до житлового будинку АДРЕСА_1, обробляють її, своєчасно та в повному обсязі здійснюють оплату відповідних платежів за право користування нею.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7, і Позивач є єдиним спадкоємцем після її смерті.

За заявою Позивача у порядку, визначеному чинним законодавством України, Київським інститутом землеустрою було розроблено Технічний звіт щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (код земельної ділянки 72:519:0091) та проведено винесення меж в натурі, виготовлено викопіювання з плану масштабу 1:2000 з межами земельної ділянки.

Але, як стало відомо Позивачу, 10 вересня 2015 року Управлянням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право власності не земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0612га (кадастровий номер НОМЕР_4), до якої була включені 0,035га земельної ділянки, якою ще з 1999 року користується Позивач, що, очевидно, порушує її права.

Так, Рішенням Київської міської ради (надалі КМР) № 715/1579 від 16 липня 2015 року «Про передачу громадянину ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1», було затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки площею 0,0612 га (кадастровий номер НОМЕР_4), та передано її громадянину ОСОБА_5, у приватну власність.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає законодавству України, яке діяло на час його прийняття, а отже, порушує її законні права та інтереси у сфері земельного законодавства та підлягає скасуванню.

Зокрема, Позивач вказує, що як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_5, підставою для його розробки слугувала його заява від 21 липня 2008 року та лист заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 22 липня 2008 року про направлення заяви гр. ОСОБА_5 для розгляду.

По-перше, як вказує Позивач, заява ОСОБА_5 була подана па ім'я очільника Київської міської державної адміністрації та мера Києва з приводу дискримінації прав людини, та проханням повернути земельну ділянку розташовану між будівлями під НОМЕР_6 по АДРЕСА_1, а не з приводу надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки. А тому, дане звернення може розцінюватись лише як скарга та, з точки зору Закону, не може бути підставою для надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки.

По-друге, доповнює Позивач, проект землеустрою по відведенню спірної земельної ділянки не містить рішення Київської міської ради про надання згоди на розробку проекту відводу, та взагалі такого рішення не існує. Натомість існує лише вказаний раніше лист заступника Київського міського голови - секретаря Київради від 22 липня 2008 року, що однозначно суперечить, як вважає Позивач, законодавству України.

Позивач наполягає на тому, що дозволом Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою не може бути підписаний секретарем Київради лист про направлення заяви громадянина до розгляду, оскільки Київський міський голова або заступник міського голови не є Київською міською радою та не може її заміщувати. А питання надання дозволу на розроблення документації із землеустрою має вирішуватись виключно на засіданнях сесій Київської міської ради та, за Законом, має викладатись у формі рішення.

Крім того, Позивач звертає увагу суду на той факт, що сам проект відводу спірної земельної ділянки містить дані, що не відповідають дійсності. Так, топографічна зйомка в масштабі 1:500, всупереч Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000. 1:2000. 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), не містить дані про наявність багаторічних садових дерев, іншої культурної посадки, заборів та іншого. Фактично, зйомка провадилась (якщо взагалі провадилася) на ділянці яка не містила паркану між домоволодінням позивачки та оброблялась нею спільно з її ділянкою. В пояснювальної записці до проекту є дані про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1, у 1963 році належала матері ОСОБА_5, при цьому не враховується той факт, що у 1964 році вона її продала батькові Позивачки. Також незрозумілим є питання податкового обліку за ОСОБА_5 ділянки за вказаною адресою, враховуючи, що протягом усього терміну користування земельний податок за цю ділянку сплачувала Позивач.

Як стверджує Позивач, низка неправомірних дій органів місцевого самоврядування, супроводжувана умисними діями відповідача, які знайшли своє відображення в активних діях щодо оформлення земельної ділянки і надання неправдивої інформації, призвели до прийняття незаконного рішення, яке порушує права Позивачки.

Враховуючи викладене, рішення Київської міської ради №715/1579 від 16.07.2015 повинно бути визнано недійсним, та як наслідок, визнаний недійсним похідний від нього документ - свідоцтво па право власності на спірну земельну ділянку.

Під час перебування справи в провадженні суду Відповідач ОСОБА_5 помер та був замінений його правонаступницею - ОСОБА_2. (Том 2, а.с. 138, 162)

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник проти задоволення позову заперечували, наполягаючи на тому, що з аналогічною мотивацією ОСОБА_1 зверталася до Окружного адміністративного суду м. Києва з вимогами до департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та КП «Київський інститут земельних ресурсів» про скасування проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_5, визнання недійсною технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Рішенням окружного суду у задоволені позовних вимог було відмовлено з посиланням на те, що будь-які права Позивача не були порушені. Відповідач також наполягає на тому, що мав повне право звернутися до Київської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки, якою його сім'я користувалася протягом тривалого часу, що підтверджується архівною довідкою, а також довідкою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва від 16.03.2012 за №555/П/17-316, згідно з якою за ОСОБА_5 обліковується земельна ділянка площею 600кв.м., у АДРЕСА_1, і він користується пільгою по сплаті земельного податку на підставі статті 281.1.3. Податкового кодексу України.

Київська міська рада у судове засідання представника не направила, в справі наявні письмові заперечення проти первісної редакції позову. У своїх поясненнях Київрада наполягає на тому, що Позивачем не надано доказів наявності у неї законних прав на спірну земельну ділянку, та, відповідно, їх порушення Київською міською радою при вирішенні питання про приватизацію ділянки ОСОБА_5

Від третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли письмові пояснення на позов.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Рішенням Київської міської ради №715/1579 від 16 липня 2015 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0612га (кадастровий номер НОМЕР_4) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 та передано її у приватну власність громадянину ОСОБА_5.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (Том 1, а.с. 11, 13).

Подаючи позов про захист своїх прав користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, Позивач стверджує, що вказаним вище рішенням Київської міської ради передано ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,035га, яка примикає до домоволодіння АДРЕСА_2 і постійно використовується Позивачем у власному господарстві.

З огляду на заявлені підстави позову суд керується наступним нормами законодавства.

На момент виникнення спірних правовідносин статтею 118 Земельного кодексу України передбачалось, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

В матеріалах справи наявна копія кадастрової справи А-17134 про передачу громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, який містить погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. (Том 2, а.с. 2-87)

Питання законності дій уповноважених органів під час виготовлення технічної документації щодо відведення спірної земельної ділянки досліджувалося Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №826/163/15 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київський інститут земельних ресурсів». Постановою від 05 травня 2015 року у вказаній справі позов ОСОБА_1 був залишений без задоволення. (Том 1, а.с. 172-176)

Окружний адміністративний суд м. Києва вирішуючи вказану справу, встановив, що у своїх заявах від 17 квітня 2012 року, 11 листопада 2013 року, 03 березня, 20 березня, 19 червня та 10 липня 2014, Позивач просила надати їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку, надати розпорядження про встановлення меж в натурі, внести інформацію до бази даних міського кадастру земельної ділянки про надання інформації щодо третьої особи, погодити технічний звіт щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, д дійшов висновку, проте вона не зверталася до департаменту земельних ресурсів КМДА із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що права Позивача ОСОБА_1 на одержання безоплатно у власність земельної ділянки Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не порушено.

За таких обставин затвердження Київською міською радою проекту землеустрою та передача земельної ділянки у власність ОСОБА_5 відповідає чинному законодавству.

Крім того, суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, підставою для судового захисту є доведений факт порушення прав Позивача.

В той же час, Позивач не довела суду наявності у неї будь-яких законних прав, які були порушені прийняттям Київською міською радою рішення №715/1579 від 16 липня 2015 року.

Право користування земельною ділянкою не може посвідчуватися актом, складеним членами земельної комісії ради громадського територіального самоврядування селища Жуляни, або протоколом спільного рішення постійної депутатської комісії Залізничної Ради народних депутатів і райдержадміністрації з питань упорядкування розміщеннята утримання малих архітектурних форм, рекламоносіїв, будівництва, землеустрою та екології. (Том 1, а.с.9, 10)

З огляду на викладене, Позивач не довела суду факту порушення своїх прав, а тому у задоволенні її позову слід відмовити.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2.Скасувати арешт на земельну ділянку площею 0,0612 га, кадастровий номер НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрвоана на праві власності ОСОБА_5, накладений ухвалою суду від 23.10.2015 в якості забезпечення позову.

3.Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2;

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_3;

Відповідач: Київська міська рада, адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

Третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, адреса: м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, .

Суддя: