Справа № 296/1621/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"20" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.

за участю секретаря судового засідання Четвертухи О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за рахунок майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11.09.2006 р. в сумі 101 000,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м. житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 вересня 2006 року між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав у позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 101 050 грн. 00 коп. терміном на одинадцять років.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 її зобов'язань щодо повернення позики, згідно п.2.2 цього договору ОСОБА_2, як позичальник, зобовязалася передати ОСОБА_1, позикодавцю, у заставу земельну ділянку площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9.

Крім того, відповідно до п. 4.2 договору позики відповідач також зобовязалася організувати за свій рахунок нотаріальне оформлення договору застави земельної ділянки загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9.

Також, п.2.3 договору позики ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 на відповідальне зберігання оригінали правовстановлюючих документів на вище вказане нерухоме майно.

Посилаючись на викладене та враховуючи те, що відповідачем умови договору не виконуються, борг не повернуто, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_3 направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.22).

В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив не подала, заяв та клопотань від неї не надходило.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти в розмірі 101 000 грн. 00 коп. (а. с. 4-5).

Пунктом 1.2.2. передбачено, що погашення позики здійснюється позичальником по закінченні строку договору. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути позику у повному обсязі в термін, не пізніше терміну, казаному в договорі. Позика вважається повернутою при дотриманні умов, зазначених в договорі.

З метою забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення позики, згідно п.2.2 цього договору ОСОБА_2, як позичальник, зобовязалася передати ОСОБА_1, позикодавцю, у заставу земельну ділянку загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9 (а. с. 4 зворотній бік).

В пункті 2.3 договору позики зазначено, що нотаріальне оформлення застави за цим договором проводиться за рахунок позичальника в порядку, встановленому законодавством України. У випадку невиконання вказаних зобовязань позичальником з незалежних від нього причин, він зобовязаний передати позикодавцю на відповідальне зберігання оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, зазначену в п. 2.2. договору, з наступним оформленням ч/з нотаріуса договору іпотеки (застави) вказаної земельної ділянки та житлового будинку.

Відповідно до п. 2.4 договору позики, у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення, належного виконання зобовязань за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його зберігання), термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обовязковим до повернення в порядку, встановленому розділом 1 цього договору.

Крім того, відповідно до п. 4.2. договору позики ОСОБА_2 (позичальник) також зобовязалася організувати за свій рахунок нотаріальне оформлення договору застави земельної ділянки загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9 (а. с. 4 зворотній бік).

Пунктом 5.1. договору позики передбачено, що у випадку не погашення позики позичальником у встановлений договором термін або неповідомлення ним про зміну своєї юридичної і фактичної адреси примусово стягнути борг за рахунок майна, яке є забезпеченням цього договору: за рахунок земельної ділянки загальною площею 0,1163 га та житлового будинку загальною площею 392,80 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, провулок Словянський, 9, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.06.2004 року ОСОБА_2 прийняла у власність (купила) житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м., житловою площею 98,30 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок Словянський, будинок №9 (а.с. 6).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №427220 від 10.10.2005 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1163 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9 (а. с. 8).

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Також, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дій договору.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат. понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12. Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст.509, 526, 527, 530, 589, 612, 623, 625,626, 629, 631, 1046, 1048, 1049, 1050 ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за рахунок майна боржника задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ідент. код НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 11.09.2006 р. в сумі 101 000,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,1163 га та житловий будинок загальною площею 392,80 кв.м. житловою площею 98,30 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Житомир, пров. Словянський, 9.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

РНОКПП ідент. код НОМЕР_2,

місцезнаходження:

АДРЕСА_1

Відповідач:

ОСОБА_2

РНОКПП НОМЕР_1,

місцезнаходження:

м. Житомир, пров. Словянський, 9.

Суддя О. П. Сингаївський