РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Сенаторова В.М.,
при секретарі - Явнюк К.Р.,
07.09.2018 ОСОБА_1 вернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 05.06.1999 Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова між нею та відповідачем, стягнути з останнього витрати на правову допомогу у розмірі 8400 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Як на підставу позову посилається на те, що з 05.06.1999 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, спільних дітей не мають, фактичні шлюбні відносини припинені.
В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, остання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Відповідач та його представник ОСОБА_4 не з'явилися - надала заяву розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу позивач визнав, проти стягнення витрат на правову допомогу заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №095078 05.06.1999 сторони зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №388. / а.с. 14 /
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають.
На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 8400 грн. - в цій частині вимоги відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано акт про надання правової допомоги, копія рахунку-фактури від 05.09.2018, копія договору про надання правової допомоги та квитанції про сплату позивачем витрат на правничу допомогу в загальній сумі 6800 грн. / а.с. 11-13, 32,33/
Разом з тим, позивачем і його представником не долучено до матеріалів позовної заяви акту прийому-передачі фактично наданих послуг до Договору про надання правової допомоги, який мав би містити перелік робіт, виконаних адвокатом щодо надання правничої допомоги в межах розгляду даної справи, оскільки згідно акту надання правової допомоги та рахунку-фактури зазначено вартість участі представника позивача у суді першої інстанції у розмірі 4100 грн., однак представник участь у судових засіданнях не приймала.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 137,141, 200, 264, 265 ЦПК України, ст. 105 ч. 3, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 05.06.1999 Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №388, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інн НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
Згідно зі ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 27.12.2018.
Суддя -