"21" грудня 2018 р.
Справа №642/5952/18
Провадження №2/642/1896/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Пашнєва В.Г.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив усунути перешкоди в користуванні належною йому, ОСОБА_2, на праві власності частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таким, що втратили право користування частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові, оскільки відповідачі в даному житловому приміщенні не проживали, не вселялись, речей, що належать їм в будинку немає
Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.
Відповідачами відзиву на позовну заяву та заяв і клопотань не подано.
Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій за значив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідачів в судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.04.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 ОСОБА_2 є власником 55/100 житлового будинку з відповідними надвірними будівлями літ. «А-1» по вул. Виноградна, 11 в м. Харкові.(а.с. 5).
ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані в спірному домоволодінні з 19.03.2009 року та 23.01.2003 року відповідно, що підтверджується довідкою про місце реєстрації (а.с. 7-8).
З акту, складеного 22.07.2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Виноградна, 11, не проживають, речей та майна в будинку не має.( а.с. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб.
На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у спірному домоволодінні, не несуть витрат по утриманню будинку, інтересу до місця реєстрації немає. Наявність реєстрації відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні належною позивачу, ОСОБА_2, на праві власності частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові.
Усунути перешкоди в користуванні належною позивачу, ОСОБА_2, на праві власності частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування частиною житлового будинку №11 по вул. Виноградній в м. Харкові.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 21.12.2018 року.
Суддя - В.Г. Пашнєв