Справа№ 640/8974/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря - Кіріяченко В.В.,
Встановив:
21.05.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просив визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17.03.2017 та скасувати державну реєстрацію про право власності згідно номеру запису про право власності згідно номеру запису про право власності за № 19501595 від 17.03.2017 у 17:44:21, здійснену приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області на підставі «свідоцтва серія та номер 381, виданого 17.03.2017, видавник ПН ХМНО ОСОБА_3, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34325655 від 17.03.2017 18:03:36, приватний нотаріус ОСОБА_5 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області, форма власності: приватна, розмір частки ?, власник ОСОБА_2», щодо власності ОСОБА_2 на ? квартири АДРЕСА_3; реєстрацію права власності і визнання права власності на ? квартири АДРЕСА_4 поновити за ним ОСОБА_1 (а.с. 2-3).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 1).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2018 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 5-денний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених в ній недоліків позовної заяви, розяснено наслідки невиконання ухвали (а.с. 18-19).
11.06.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просить визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17.03.2017 та скасувати державну реєстрацію про право власності згідно номеру запису про право власності згідно номеру запису про право власності за № 19501595 від 17.03.2017 у 17:44:21, здійснену приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області на підставі «свідоцтва серія та номер 381, виданого 17.03.2017, видавник ПН ХМНО ОСОБА_3, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34325655 від 17.03.2017 18:03:36, приватний нотаріус ОСОБА_5 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області, форма власності: приватна, розмір частки ?, власник ОСОБА_2», щодо власності ОСОБА_2 на ? квартири АДРЕСА_3 (а.с. 23-24), а також залучено квитанцію про доплату судового збору (а.с. 25, 21).
Переможцем торгів було оголошено ОСОБА_2, уродженку та зареєстровану на той момент у ІНФОРМАЦІЯ_1, остання отримала свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17.03.2017. 17.11.2017 рішенням Київського районного суду м. Харкова вказані електронні торги відмінені. Вказане рішення залишено без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018. До цього, з 18.01.2008, коли він купував цю квартиру, він був власником ?, яку незаконно продали, але він досі продовжує мешкати у цій квартирі як і мешкав (а.с. 23-24).
До відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи направлено запити від 11.06.2018, та повторно від 19.06.2018, 02.07.2018, та 17.07.2018 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 30.07.2018 отримано відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області (а.с. 27, 28, 29, 31, 32).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2018 ухвалено прийнято до розгляду та відкрито провадження за даною справою за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 33).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2018 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 46).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву, в якій просив провести засідання за його відсутності, постановити у справі заочне рішення (а.с. 102, 78).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 48-49, 54, 55, 58-59, 60-61, 67-68, 70-71, 72-73, 74-75, 76-77, 91, 92-93, 100-101), причини неявки суду не повідомила.
Судом на адресу відповідача неодноразово направлялись судові повістки про необхідність її явки в судове засідання, проте, поштові повідомлення повернуті на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не зявилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив.
Враховуючи заяву позивача (а.с. 78, 102), суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1,2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини, зміст спірних правовідносин.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 3-ті особи: ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 міської ради про визнання недійсним правочину (справа № 640/6302/17 н/п 2/640/2027/17).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 позовні вимоги задоволено, визнано недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна ОСОБА_1 ? частини квартири за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, б. 9, кв. 9 (реєстраційний номер лота 198210), що відбулись 23.02.2017 та результати яких оформлено протоколом № 238088 від 23.02.2017 (а.с. 87-89).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018 рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 залишено без змін (а.с. 10-15).

Згідно мотивувальної частини вказаного рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 та вказаної постанови апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено обставини, які не повинні доказуватися при розгляді даної справи за участю того ж позивача та відповідача, щодо яких встановлено ці обставини.

Так, було встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2013 по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в розмірі по 2000 гр. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.08.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання вказаного рішення заочного рішення 04.11.2013 виданий виконавчий лист № 640/13619/13-ц.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції від 19.11.2013 відкрито виконавче провадження № 40836289 з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції від 19.11.2013 ВП № 40836289 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції, про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 78451,50 гр., неустойку в розмірі 23610,20 гр., а всього 102061, 70 гр., а також судовий збір в сумі 243,60 гр.

На виконання вказаного заочного рішення суду 11.04.2016 видано два виконавчих листа № 640/22405/15-ц.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції від 27.04.2016 відкрито виконавче провадження № 51327775 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 243,60 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції від 28.04.2016 відкрито виконавче провадження № 51326997 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів на утриманнядвох малолітніх дітей в розмірі 78451,50 грн., неустойки в розмірі 23610,20 грн., а всього 102061,70 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції від 05.05.2016 ВП № 51326997 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції про стягнення заборгованості по сплаті аліментів скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції про стягнення заборгованості по сплаті аліментів залишено без розгляду. Судове рішення є чинним.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували проти того, що на час розгляду справи а суді апеляційної інстанції вказане рішення є чинним.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04.04.2017 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2013 змінено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_7, ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.08.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів Державного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Сетам» за № 238088 від 23.02.2017 відбулись електронні торги, на яких продано 1/2 частка спірної квартири ОСОБА_1 переможцю ОСОБА_2 за суму 344850,00 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції від 10.03.2017 виконавче провадження № 51327775 з примусового виконання виконавчого листа № 640/22405/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судового збору у розмірі 243,60 грн. закінчено.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції від 10.03.2017 виконавче провадження № 51326997 з примусового виконання виконавчого листа № 640/22405/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заборгованості по сплаті аліментів на утриманнядвох малолітніх дітейв розмірі 78451,50 грн., неустойки в розмірі 23610,20 грн., а всього 102061,70 грн. закінчено.

Такоєж судом апеляційної інстанції зазначено, що відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного в частині восьмій статті 56 цього Законуздійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів.

Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів - це є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочином.

А відтак відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Сдова колегія також зазначила, що судове рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження та проводилися електронні торги, скасовано ще в січні 2017 року, майже за місяць до проведення електронних торгів. Ухвала суду першої інстанції, на підставі якої позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 міського управління юстиції про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 102061,70 грн. залишено без розгляду, є чинною.

Таким чином, на час проведенняелектронних торгівсудове рішення, на виконання якого і були проведені електронні торги, було скасовано ще до проведення електронних торгів і іншого судового рішення за цим позовом не ухвалювалось.

Положенням частини 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Судова колегія зазначила, що на час проведення електронних торгів 1/2 частини квартири, її власник ОСОБА_1 не був боржником по виконавчому провадженню № 51326997, внаслідок чого проведені торги не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Порядкуреалізації арештованого майна, а тому проведеніелектронні торги, результати яких оформлено протоколом № 238088 від 23 лютого 2017 року підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Новоселецький проти України» від 11.0.3.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. (а.с. 10-15, 87-89).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, яка визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч.1 ст.20 ЦК України, ст. 3, 4 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд згідно з ст. 264 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

З наданих даних судом встановлено, що за ОСОБА_1, згідно свідоцтва від 16.01.2008 про право власності на частку в спільному майні подружжя, р. № 199, виданого ОСОБА_9 приватним нотаріусом ХМНО, до проведення вказаних електронних торгів, що відбулися 23.02.3017, було зареєстровано право власності на ? частку квартири за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, б. 9, кв. 9 (а.с. 16-17, 26, 96-99).

Як встановлено вище, вказані електронні торги, що відбулися 23.02.3017 з реалізації нерухомого майна ОСОБА_1 ? частини квартири за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, б. 9, кв. 9 (реєстраційний номер лота 198210), та результати яких оформлено протоколом № 238088 від 23.02.2017, визнано недійсними рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 (а.с. 87-89), залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018 (а.с. 10-15).

Однак, при розгляді даної справи судом також встановлено, що згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, власником ? частини квартири АДРЕСА_6 по теперішній час зареєстрована ОСОБА_2 Так, згідно номеру запису про право власності за № 19501595 від 17.03.2017 у 17:44:21, здійснену приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області на підставі свідоцтва, серія та номер: 381, виданого 17.03.2017, видавник ПН ХМНО ОСОБА_3, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34325655 від 17.03.2017 18:03:36, приватний нотаріус ОСОБА_5 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області, форма власності: приватна, розмір частки ?, власник ОСОБА_2 (а.с. 16-17, 96-99).

Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем належно обрано спосіб судового захисту. Порушень прав відповідача або інших осіб під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З вказаних підстав, прийшовши до висновку про наявність підстав до задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в загальній сумі 704 гр. 80 коп., сплачений останнім згідно квитанцій від 01.06.2018 та 11.06.2018 (а.с. 21, 25).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17.03.2017 та скасувати державну реєстрацію про право власності згідно номеру запису про право власності згідно номеру запису про право власності за № 19501595 від 17.03.2017 у 17:44:21, здійснену приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області на підставі «свідоцтва серія та номер 381, виданого 17.03.2017, видавник ПН ХМНО ОСОБА_3, підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34325655 від 17.03.2017 18:03:36, приватний нотаріус ОСОБА_5 ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області, форма власності: приватна, розмір частки ?, власник ОСОБА_2», щодо власності ОСОБА_2 на ? квартири АДРЕСА_3.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1; адреса: 61024, АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2; адреси: 61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, буд. 9; АДРЕСА_7).

Суддя С.О. Муратова