Справа № 405/3709/18
Провадження №2/405/705/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/3709/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що на підставі ухвал Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2009 року та від 05.03.2009 року їй (позивачу) на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22401245 від 07.04.2009 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 127010739 від 10.06.2018 року. Зазначила, що у вказаній квартирі також зареєстрована її (позивача) сестра ОСОБА_3 та її син (відповідач) ОСОБА_2, який, починаючи з листопада 2015 року фактично не проживає у зазначеній квартирі, що підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації від 30.05.2018 року та письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 Позивач також вказала, що на даний час місце перебування відповідача ОСОБА_2 їй не відоме, кошти на утримання квартири він не надає, на підставі чого просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ухвали від 06.07.2018 року про відкриття провадження на підставі ст. 19 ЦПК України розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання, в свою чергу, клопотань від учасників справи щодо призначення справи в судовому засіданні з викликом сторін, - не надходило.

Крім того, учасники справи повідомлені судом про судове засідання, відповідач відзив на позов не подавав, як не подавав і будь-яких заяв, клопотань, у зв'язку з чим розгляд справи здійснено за наявними у справі доказами.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2009 року, яка набрала законної сили 11.03.2009 року, судом визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, відповідно до якої: ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 квартиру № 141 по вул. Хабаровській в будинку № 7 в м. Кіровограді, яка складається з двох кімнат, жилою площею 28,4 кв.м. і належить їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 11.03.1996 року; ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 по договору позики від 01.02.2005 року, згідно з яким ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_1 70000 грн. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики закрито.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.03 2009 року, яка набрала законної сили 11.03.2009 року, розяснено ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Зазначено, що передання ОСОБА_3 у власність ОСОБА_1 квартири № 141 по вул. Хабаровській в будинку № 7 в м. Кіровограді, яка складається з двох кімнат, жилою площею 28,4 кв.м. і належить їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 11.03.1996 року є визнанням за ОСОБА_1 права власності на квартиру № 141 по вул. Хабаровській в будинку № 7 в м. Кіровограді, яка складається з двох кімнат, жилою площею 28,4 кв.м.

Відповідно до довідки про належність нерухомого майна № 35902 від 07.04.2009 року ОКП «Кіровоградське ОООБТІ» квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі ухвали суду від 16.01.2009 (Ленінський районний суд м.Кіровограда). Ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2009 р.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 22401245 від 07.04.2009 року право власності на квартиру № 141 за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Хабаровська, 7, на підставі ухвал Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.01.2009 року, 05.03.2009 року зареєстровано за ОСОБА_1, номер запису: 118111 в книзі: 47.Форма власності: приватна. Частка: 1/1

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 127010739 від 10.06.2018 року, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно є наявними відомості про об'єкт нерухомого майна, згідно з якими об'єктом нерухомого майна є квартира за адресою: АДРЕСА_4, реєстраційний номер майна 26970994, номер запису: 118111 в книзі: 47, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 07.04.2009, дата внесення запису: 07.04.2009, ПІБ: ОСОБА_1, форма власності: приватна, частка власності: 1/1, підстава виникнення права власності: ухвала суду, - , 16.01.2009, Ленінський районний суд м. Кіровограда; ухвала суду, - , 05.03.2009, Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Відповідно до довідки КП ЖЕО № 2 «МРМК» № 777 від 25.05.2018 року до складу зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 входять: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований, але не проживає.

Крім того, факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з листопада, 2015 року підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.05.2018 року, складеним ОСОБА_6, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_6, підписи яких посвідчені майстром КП «ЖЕО № 2» Бульбак.

Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, - з листопада 2015 року, підтвердили в письмових поясненнях сусіди ОСОБА_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, пояснення яких від 08.06.2018 року були посвідчені зав. будинком Болокан.

Згідно з інформацією УДМС України в Кіровоградській області від 04.07.2018 року, місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстровано з 24.07.2002 року за адресою м. Кропивницький (м. Кіровоград), АДРЕСА_5.

Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В свою чергу, ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, а члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, при цьому член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України).

Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якою, зокрема, передбачено, що до членів сім'ї наймача належать чоловік (дружина) наймача, їх діти і батьки.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якими член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який набув права користування житловим приміщенням квартирою № 141 по вул. Хабаровській, 7 в м. Кропивницькому, не проживає в зазначеній вище квартирі з листопада 2015 року, тобто понад один рік, та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеною квартирою, або ж намагався вселитися в квартиру, або ж відсутній в квартирі за вказаною вище адресою з поважних причин, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: квартирою 141 по вул. Хабаровська, 7 в м. Кропивницькому, при цьому, судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, на користь позивача слід стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (квитанція № 2637752 від 12.06.2018 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 141 по вул. Хабаровська, 141 в м. Кропивницький.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7