Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.12.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний сд закарпатської області:

в особi суддi - Бедьо В.І.

з участю секретаря судового засідання - Пазяк С.М.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в м. Ужгороді спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з третьою особою Ратівецька сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що у вказаному будинку зареєстрований, однак не проживає ОСОБА_3, який не є співвласником вказаного домоволодіння. Неодноразові звернення до відповідача з проханням про зняття з реєстрації з даного помешкання результатів не дали, такий ігнорував прохання позивача, створюючи таким чином перешкоди власнику у користуванні належною йому власністю.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явилася. Разом з тим від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч повідомлявся судом про дату та час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоч повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши в судовому зміст позовної заяви, вивчивши додані до нього письмові докази, приходить до наступного.

Позивач, ОСОБА_2, є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Ужгородського району, що підтверджується наступним документом: договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, зареєстрованого приватним нотаріусом Резвановою І.Д. в реєстрі № 1- 1424 11.10.2002 року.

Позивач зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований, однак не проживає та ніколи не проживав ОСОБА_3, який не є співвласником вказаного нерухомого майна і всупереч прохання позивача, не знявся самостійно з реєстрації з даної адреси, створюючи таким чином перешкоди власнику у користуванні належною їй власністю та позбавляє можливості отримати субсидію.

Згідно довідки, наданої сільським головою Ратівецької сільської ради Андрусь Т.М. № 322 від 16.11. 2018 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Згідно довідки гр. ОСОБА_3 не проживав та не проживає за вказаною адресою і до вказаного нерухомого майна немає жодного відношення.

Отже, метою звернення до суду з цим позовом позивач вказує захист її права власності на будинок шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає знятись з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагатибудь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставіцієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що на теперішній час спірне нерухоме майно належить позивачу, відповідач є тільки зареєстрованим у такому, однак не проживає у ньому та не приймає у часті в його утриманні, відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, жодних доказів на спростування наведених позивачем доводів не подав, тому суд вважає, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280 - 283 ЦПК України, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. ч. 1, 2 ст. 386, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_1, виданий Ужгородським РВ УМВС від 01.03.1999 року; ідентифікаційний код суду невідомий) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_1, виданий Ужгородським РВ УМВС від 01.03.1999 року; ідентифікаційний код суду невідомий) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо