26.12.2018 227/3952/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

з участю секретаря судового засідання Данилко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають діти,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають діти.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 22.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами не розірвано, проте фактично вони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства. На підставі вищевикладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 2020 року.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. В той же час, від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 17%, оскільки він сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22 червня 2011 року укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 247828, виданого 22 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 2).

Як зазначає позивач, від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 738352, виданого 22 травня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 3) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно копії довідки № 17/4224, виданої 28.08.2018 року Відділом реєстрації Добропільської міської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з нею зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 8).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Добропільської міської ради як одержувач допомоги при народженні дитини по 31.05.2020 відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», що підтверджується довідкою № 2174, виданою 04.09.2018 року Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради (а.с. 7).

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

З урахуванням вимог ст.84 Сімейного Кодексу України, враховуючи матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, зважаючи, що позивач не працює та не має самостійного заробітку, суд приходить до висновку, що остання потребує матеріальної допомоги.

В той же час, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач має двох дітей, на утримання яких сплачує аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, що підтверджується копією судового наказу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2018 року (а.с. 33-34).

Проаналізувавши обставини справи, приймаючи до уваги, що відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей, зважаючи, що добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання непрацездатної дружини надає, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 13, 28, 81, 89, 141, 200, 206, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу Українило, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживають діти задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_3, НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10.09.2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 16.05.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

26.12.2018