Провадження №2-о/760/454/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою та просить встановити факт того, що він, ОСОБА_1, є ОСОБА_1, громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був зареєстрований в АДРЕСА_1, а також зобов'язати Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві видати йому паспорт громадянина України.

Суддя вивчивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Так, однією з вимог заявника є зобов'язання Солом'янського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України, на що суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з роз'ясненнями викладеними в п. п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. У кожному разі суддя зобов'язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

У пункті 1 ч. 1 ст. 19 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що зазначена вимога заявника про зобов'язання Солом'янського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, у відкритті провадження в справі в частині вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Солом'янського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України слід відмовити.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, ст. 19 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Солом'янського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: