1Справа № 335/9380/18 2-о/335/146/2018
26 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
заявника ОСОБА_1,
представника заявника адвоката ОСОБА_2,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 26.05.2016 року помер її чоловік, ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, в якій вони разом мешкали та були зареєстровані на момент його смерті. За життя чоловік заповіту не залишив. Вона є спадкоємцєм першої черги за законом. Спір про право відсутній.
Заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою для оформлення спадкових прав, але нотаріус розяснила, що через розбіжності у прізвищах померлого чоловіка заявниці, ОСОБА_3, та його матері, ОСОБА_4, яка померла 24.08.2015 року, та після якої чоловік прийняв спадщину, але не встиг її оформити (1/3 частки квартири), для оформлення спадщини необхідно довести факт родинних відносин між ними.
В судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат ОСОБА_2, заяву підтримали з підстав, викладених в ній, на задоволенні заяви наполягають.
Представник заінтересованої особи, Запорізької міської ради, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав відзив, в якому проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю заінтересованої особи.
Суд, вислухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім того, згідно вимог ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2016 року помер чоловік заявниці, ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, в якій вони разом мешкали та були зареєстровані на момент його смерті. Заявниця, як дружина є спадкоємцєм першої черги за законом.
ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою для оформлення спадкових прав, але нотаріусом було розяснено, що через розбіжності у прізвищах померлого чоловіка заявниці, ОСОБА_3, та його матері, ОСОБА_4, яка померла 25.08.2015 року, та після якої чоловік прийняв спадщину, але не встиг її оформити (1/3 частки квартири), для оформлення спадщини необхідно довести факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 серпня 2015 року, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, якій помер 26 травня 2016р.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 (на той час ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не перебувала у шлюбі з його батьком ОСОБА_7, проте в свідоцтві про народження батьком був зазначений - ОСОБА_7. Згодом шлюб було укладено, проте свідоцтво про шлюб не збереглося та відсутня можливість отримати копію актового запису (витяг) оскільки заявниці не відомо, де укладався шлюб. У 1980 році ОСОБА_8, після смерті чоловіка ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть також не збереглось) зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, актовий запис № 391 від 20.06.1980 року.
Крім того, факт родинних відносин, а саме, те, що, ОСОБА_4 є рідною матерю ОСОБА_3 підтверджується наступним:
- свідоцтвом про народження ОСОБА_3, у якому його матерю зазначена ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_7, актовий запис № 77;
- ордером на квартиру №7992 від 29.10.1964 року, в якому зазначено, що ордер видано ОСОБА_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - дружина, син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, Станіслав, ІНФОРМАЦІЯ_4;
- дипломом на імя ОСОБА_8;
- відповіддю на адвокатський запит, за вих. № 387/17.5-06-106 від 15.05.2018 року, відповідно якої 20.06.1980 року відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (прізвище ОСОБА_6 зазначено російською мовою «Санникова»);
- документами (договором про надання послуг від 02.10.2015 року, чеки, квитанції, акт виконаних робіт, листівка від ОСОБА_4О.);
- поясненнями свідка ОСОБА_11, яка пояснила суду, що є сусідкою заявниці, була добре знайома як з покійним ОСОБА_3, так і його матерю ОСОБА_4, яка є дійсно матерю ОСОБА_3, прізвище ОСОБА_3 змінила на ОСОБА_4 після одруження;
- поясненнями свідка ОСОБА_12, яка пояснила суду, що є сусідкою заявниці, була добре знайома як з покійним ОСОБА_3, так і його матерю ОСОБА_4, яка є дійсно матерю ОСОБА_3, прізвище ОСОБА_3 змінила на ОСОБА_4 після одруження, сімя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_4 в АДРЕСА_2, у 2015році померла ОСОБА_4, у 2016 році помер чоловік заявниці, ОСОБА_3.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».
Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судом, заявник має намір успадкувати спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка, однак документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем, містять розбіжності, та заявниця позбавлена можливості підтвердити родинні відносини між померлим чоловіком з його матірю, після якої він прийняв спадщину, і отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про спадщину.
Аналізуючи всі надані письмові докази та покази свідків, які є сусідами заявниці та спадкодавця і підтвердили, що померла ОСОБА_4 та померлий ОСОБА_3 перебувають в родинних відносинах та за життя були матерю та сином, суд вважає, що заявниця надала достатньо доказів, які підтверджують факт наявності родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_3 та за життя були матерю та сином, а тому заява підлягає задоволенню, а факт родинних відносин встановленню.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 76-81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1, задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 24 серпня 2015 року, є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 26 травня 2016 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 грудня 2018 року.
Повний текст рішення виготовлено 02 січня 2019 року.
Суддя
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя В.О. Макаров