РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/482/18
Провадження № 2/327/167/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2018 року смт. Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Завіновської А.П.,
за участю секретаря судового засідання Вьюкіної Г.В.
за відсутністю учасників справи,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 327/482/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.10.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування якого зазначав наступне.
30.09.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік (кредитний ліміт та відсотки змінювались згідно до умов кредитування) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (04/18).
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит, водночас відповідач порушив умови Договору і має прострочену заборгованість станом на 26.09.2018 року в сумі 39 496, 53 грн., яка склалася із тіла кредиту 13 929, 11 грн., відсотків за користування кредитом 13 669, 60 грн., пені 9 540, 84 грн., штрафу (фіксованої частини) 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) 1 856, 98 грн.
ОСОБА_1 в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вищевказаним позовом.
З огляду на вказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 762 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 13.11.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.12.2018 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 27.12.2018 року.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав.
Відповідач ОСОБА_1, в судове засідання повторно не зявився, згідно до відмітки поштового відділення на конверті, який повернувся до суду разом з повісткою про виклик в судове засідання та копіями матеріалів позовної заяви, без вручення адресату, останній не отримав повістку та зазначені документи у звязку із тим, що «адресат вибув».
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
З огляду на вказані норми закону, ОСОБА_1 вважається таким, що був сповіщений про час, дату і місце проведення даного судового засідання. Відзив не подав.
Відкладення розгляду справи на невизначений термін суперечить вимогам 275 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 280 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів та за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
30.09.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви уклали Договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік (кредитний ліміт та відсотки змінювались згідно до умов кредитування), на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки останній день квітня 2018 року.
При цьому, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у цій заяві (а.с. 51).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 30.09.2014 року, який по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Нормами статті 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобовязання, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5, п 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов), позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди Банку (а.с. 62 зв. ст.).
Виходячи зі змісту пункту 1.1.3.2.4 Банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с. 56).
Пунктом 1.1.5.25 Умов передбачено застосування пені за несвоєчасну сплату кожного грошового зобовязання, передбаченого Договором та Умовами, у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (а.с. 58 зв.ст.).
При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (п. 2.1.1.7.6 Умов) (а.с. 62 зв. ст.).
Позичальник ОСОБА_1 користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-7, 44-50).
Позивач згідно до позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом 26.09.2018 року в сумі 39 496, 53 грн., яка склалася із тіла кредиту 13 929, 11 грн., відсотків за користування кредитом 13 669, 60 грн., пені 9 540, 84 грн., штрафу (фіксованої частини) 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) 1 856, 98 грн.
Погоджуючись із вимогами банку щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 929, 11 грн., суд між тим, не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі в частині стягнення суми заборгованості за відсотками саме станом на 26.09.2018 року в розмірі 13 669, 60 грн., з наступних підстав.
Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 провадження № 14-10цс18).
У цій справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки останній день квітня 2018 року (а.с. 43).
За таких умов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню терміном не по 26.09.2018 року, як того просить позивач, а по 30.04.2018 року (закінчення строку дії картки), що складає суму в розмірі 12 665, 04 коп. (а.с. 6).
Стосовно позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 9 540, 84 грн., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 1 856, 98 грн., суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Пунктом 1.1.5.25 Умов передбачено застосування пені за несвоєчасну сплату кожного грошового зобовязання, передбаченого Договором та Умовами, у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (а.с. 58 зв. ст.).
У той самий час, умовами цього Договору передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому Договором, більш ніж на 30 днів (п.2.1.1.7.6 Умов) (а.с. 62 зв. ст).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).
В даному випадку пеня і два види штрафу, нараховані в один і той же період, тобто є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов, а саме штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 1 856, 98 грн., не підлягають задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню відповідно до пункту 1.1.5.25 Умов в розмірі 9 540, 84 грн.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається АТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.09.2014 року в загальній сумі 36 134, 99 грн., де 13 929, 11 грн. тіло кредиту, 12 665, 04 грн. проценти за користування кредитом (заборгованість по 30.04.2018 року - строк дії картки), 9 540, 84 грн. - пеня.
В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 в сумі виходячи з розрахунку: (36 134, 99 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 1 762, 00 грн. (розмір судових витрат) / 39 496, 53 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1 612, 03 грн.
Керуючись ст. ст. 549, 610 - 612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 273, 274, 280-283 ЦПК України, суд
позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська