Справа № 661/2881/18
Провадження № 2/661/985/18
Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:
Головуючого судді: Чирського Г.М.,
при секретарі: Бірючової О.В., Шевченко Ю.М.,
за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у загальному порядку цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_3, в якому просив встановити факт прийняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 11 червня 2016 року, усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_5, визнати за позивачем ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_5, покласти на відповідача усі судові витрати пов'язані з розглядом цієї справи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру № 59, що знаходиться в м. Нова Каховка, по вул. Перемоги, у будинку № 19. До смерті матері вони проживали разом з позивачем у зазначеній квартирі, в якій він проживає і на цей час. Після смерті матері залишилося два спадкоємця першої черги, якими являються позивач та його рідний бра, ОСОБА_4 Останні роки мати позивача хворіла, потребувала постійного піклування та догляду, сторонньої допомоги, оскільки мала похилий вік та була у безпорадному стані. Позивач завжди піклувався про її стан здоров'я, самопочуття, матеріальне забезпечення, робив все для належного догляду як за нею так і за належними умовами її проживання. У травні 2016 року погіршився стан здоров'я ОСОБА_5, у звязку з чим позивач поклав мати на стаціонарне лікування, яке вона проходила у нейрохірургічному відділення Київської обласної клінічної лікарні, де перебувала на стаціонарному лікуванні з 19.05.2016 року по 01.06.2016 року. Згідно довідки, вона потребувала на той час постійного стороннього догляду у зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Після її виписки з лікарні, позивач уклав договір № 01/06-02 від 01.06.2016 року з TOB Пансіонатом «Золота осінь» на ім'я матері для постійного догляду за нею у період реабілітації. Також, він уклав договір № 01/06-02/01 від 01.06.2016 року про надання послуг ФОП ОСОБА_6 по догляду та підтримки матері у цей період. Оплату за договорами здійснював він за власні кошти. Також, протягом усього часу він постійно опікувався за матірю та купував їй за власний рахунок ліки, кожного місяця сплачував за свій рахунок комунальні платежі за квартиру, воду, газопостачання, електрику. Натомість, його рідний брат ОСОБА_4 взагалі не піклувався про матір та не надавав їй ніякої допомоги, якої вона потребувала через похилий вік та стан здоров'я. На неодноразові прохання позивача допомогти матері матеріально та доглянути за нею він відповідав відмовою.
У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі із зазначених підстав.
Відповідач в судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомляв, заяв про розгляд справи у свою відсутність та відзиву на позов не подавав.
Керуючись положеннями статті 279, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, який будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію заочного рішення суду для відома.
Заслухавши представників позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 223034, виданого 02.09.2016 року Виконавчим комітетом Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_5 померла 11.06.2016 року.
За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира, розташована за адресою: м. Нова Каховка, пр. Перемоги, 19/59, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло від 01.09.2000 року, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № 783-к/9665 від 01.09.2000 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ № 262034 від 19.06.1982 року ОСОБА_7 народився 30.05.1982 року, його батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-КГ № 003660 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області 14.05.2013 року, ОСОБА_7 змінив імя, по-батькові на ОСОБА_3.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як вбачається зі Спадкової справи № 311/16 до майна ОСОБА_5, померлої 11.06.2016 р., позивач та відповідач в установленому порядку звернулися до нотаріуса про прийняття ними спадщини.
Згідно заяви ОСОБА_3 від 18.04.2017 р., поданої до Новокаховської державної нотаріальної контори, останній просить призупинити видачу Свідоцтва про право на спадщину у звязку із зверненням до суду.
Відомості про прийняття рішення нотаріусом про видачу Свідоцтв про право на спадщину або про відмову у цьому, на час вирішення спору відсутні.
Таким чином, оскільки на час розгляду справи, доказів про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, а також про наявність у нього Свідоцтва про право на спадщину позивачем ОСОБА_10 не представлено, вимоги щодо встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті матері, а також визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, суд вважає передчасними.
Згідно із ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду допомоги та піклування. Також, ухиляння від надання такої допомоги полягає у навмисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку і допомогу спадкодавцю. Ухиляння пов`язане із винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
З цих підстав, оскільки з досліджених судом доказів не вбачається про обізнаність відповідача ОСОБА_4, який є громадянином ОСОБА_11 Білорусь, де на даний час і мешкає, про необхідність надання допомоги ОСОБА_5, можливість ним надання такої допомоги та навмисне його ухиляння від надання такої допомоги матері. За змістом ч.5 ст.1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від права спадкування за законом, позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 280-282, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні позову відмовити повністю за необґрунтованістю.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 02 січня 2019 року.

Суддя Г. М. Чирський