Єдиний унікальний номер 448/1779/18
Провадження № 2-о/448/43/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що є інвалідом ІІІ групи, а її син ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство та вона (заявник) не в змозі захистити себе, не дивлячись на неодноразові звернення до правоохоронних органів; ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями; такий неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства; він продовжує спричиняти сварки, штовханини та здійснює щодо неї погрози фізичною розправою; на її численні звернення такий не реагує, а навпаки його поведінка стає щораз то більш агресивною, не контрольованою та зумовлює її (заявника) побоювання за своє життя; стреси та тривоги, зумовлені такою протиправною поведінкою ОСОБА_2, «вбивають» її (заявника) морально та негативно впливають на стан її здоровя.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, натомість на адресу суду надійшло клопотання заявника, в якому така просить суд задовольнити її заяву про видачу обмежувального припису та розглядати справу без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та є власником житлового будинку за зазначеною адресою.

Заявник ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_2 на протязі 2011 2018 років систематично застосовує домашнє насильство щодо заявниці ОСОБА_1

Факт неодноразового застосування ОСОБА_2 домашнього насильства щодо своєї матері, заявника ОСОБА_1, підтверджується матеріалами справи, зокрема численними зверненнями заявника ОСОБА_1 з приводу протиправної поведінки її кривдника ОСОБА_2 до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області та відповідними листами-повідомленнями Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області з приводу зазначених звернень за період 2011-2018р.р. Крім того, у матеріалах справи, наявні постанови Мостиського районного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення «Вчинення домашнього насильства», що передбачене ст.173-2 КУпАП.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Ураховуючи наведене і те, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1, яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 із покладенням на нього обовязку, який пропонується заявником, строком на 6 місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 350-1-305-8 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_2, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: с.Нагірне, вул.І.Франка, 112А Мостиського району Львівської області;

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити в Мостиський відділ поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для взяття кривдника ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також в Мостиську міську раду Львівської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак