Провадження №2/359/931/2018
Справа №359/9805/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі він проживає одноособово. 26 січня 2013 року між ним та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2016 року шлюб між ними було розірвано. З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_3 в квартирі не проживає, тобто вже більше двох років. Відповідач у вказаній квартирі не зявляється та нею не користується, так як добровільно виїхала з належного позивачу житлового приміщення. Проте, реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою позбавляє позивача права на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Тому ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою №49 по вул. Червоноармійській, буд.5 в м. Борисполі Київської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Крім цього, вказала на те, що після реєстрації шлюбу вона змінила своє прізвище на «Петравчук».

У відповідності до ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-кій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Вказана обставина підтверджується копією договору дарування квартири від 11 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.11), а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9236453 від 11 вересня 2013 року (а.с.12).

В даній квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною ОСОБА_1, що підтверджується довідкою КП «ЖРЕУ» №2696 від 22 листопада 2017 року (а.с.10), копією свідоцтва про шлюб (а.с.7) та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2016 року (а.с.8).

Таким чином, ОСОБА_2 набула право користування житловим приміщенням як член сім'ї власника.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як розяснив Верховний Суд України в правових позиціях з приводу застосування житлового законодавства, розірвання шлюбу не припиняє право колишнього члена сімї власника квартири на користування нею. Оскільки право члена сімї власника квартири, який не є співвласником, на користування цією квартирою згідно зі ст.156 ЖК України обумовлено наявністю сімейних відносин і спільним із ним проживанням у даній квартирі. Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належній власникові квартирі, якщо вона одночасно не входить у склад сімї останнього і перейшла проживати в інше місце.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

З акту обстеження житлово-побутових умов від 06 грудня 2017 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Київської області ОСОБА_6, вбачається, що було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3, та встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з лютого 2016 року (а.с.16).

В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б підтверджували поважність причин відсутності ОСОБА_2 у вказаній квартирі.

Враховуючи викладене, суд вважає за допустиме визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №49 по вул. Червоноармійській, буд.5 в м. Бориспіль Київської області.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції №74 від 23 листопада 2017 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 640 гривень. Предявлений ним позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.1 ст.141, ч.1 та ч.4 ст.206, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою №49 в будинку №5 по вул. Європейській (колишня Червоноармійська) в м. Бориспіль Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, І.н., зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10серпня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський