Єдиний унікальний номер 235/6711/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1191/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В. (доповідач), Папоян В.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 235/6711/16 за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Герміне Юріківна, Покровська міська рада, ОСОБА_5, на дії державного виконавця за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2018 року (суддя Назаренко Г.В., повний текст ухвали складено 12 червня 2018 року),

в с т а н о в и в :

23 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання. В обґрунтування доводів скарги заявник зазначила, що 31 січня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист у справі №235/6711/16-ц від 09 липня 2017 року про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації №1-122 від 11 лютого 2016 року в частині рішення в п.3 щодо оплатної приватизації надлишків квартири АДРЕСА_1. Просила визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. по поверненню виконавчого листа стягувачу без виконання неправомірними та зобов'язати державного виконавця розпочати примусове виконання рішення на підставі виданого виконавчого листа.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2018 року в задоволені скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_3 та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду про його упередженість і однобічність, оскільки в іншому випадку при невиконаному судовому рішенні і втрати законного сподівання на його виконання неможливий висновок про непорушне право заявниці. Відтак видача судом першої інстанції виконавчого листа у цивільній справі свідчить про те, що рішення апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2017 року підлягає саме примусовому виконанню. Відмова заявниці у задоволенні скарги на дії державного виконавця по поверненню виконавчого листа без прийняття до виконання перешкоджає законному способу виконання судового рішення, що набрало законної сили, отже порушує право позивача на судовий захист.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заявник надала суду клопотання, згідно якого просить справу розглянути за її відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує та просить скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, згідно якого просить справу розглянути за відсутності представника, з урахуванням наданих заперечень.

Заінтересована особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала клопотання, згідно якого просить справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Покровської міської ради в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав лист, згадно якого просить справу розглянути за відсутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2017 року визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації № 1-122 від 11 лютого 2016 року в частині рішення у пункті 3 щодо оплатної приватизації квартири АДРЕСА_1 наступного змісту: «3. Суму в розмірі 1,08 грн. за надлишки загальної площі гр. ОСОБА_6 сплачує на розрахунковий рахунок»; визнано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.215-221 т.1).

31 січня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у даній справі був виданий виконавчий лист про визнання недійсним та скасовування розпорядження органу приватизації № 1-122 від 11.02.2016 року в частині рішення у пункті 3 щодо оплатної приватизації квартири АДРЕСА_1 наступного змісту: «3. Суму в розмірі 1,08 грн. за надлишки загальної площі гр. ОСОБА_6 сплачує на розрахунковий рахунок»; визнання за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.230 т.1, 5 т.3).

Виконавчий лист було пред'явлено заявником на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Повідомленням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. від 13 лютого 2018 року виконавчий лист було повернуто стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, передбаченого ст.10 Закону України «Про виконавче провадження». В повідомленні зазначено, що повноважень щодо визнання недійсним та скасування документів, винесених іншими органами, та визнання прав на завершення приватизації виконавець не має (а.с.11 т.3).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2017 року не передбачає застосування заходів його примусового виконання, а тому дії державного виконавця по поверненню виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання були вчинені відповідно до закону в межах його повноважень.

З вказаним висновком погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2017 року:

- визнано недійсним та скасовано розпорядження органу приватизації;

- визнано право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру у порядку спадкування.

З огляду на викладене за рішенням суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» виконання вказаного рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень як то: звернення стягнення на кошти, майно, тощо; звернення стягнення на дохід боржника; вилучення і передача предметів; заборона боржнику розпоряджатися та користуватися майном, коштами; зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Також зазначені зобов'язання та права виконавця.

Таким чином, державним виконавцем відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтовано повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Відповідно до ст. 18 вказаного Закону повноважень щодо визнання недійсним та скасування документів, винесених іншими органами, та визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на квартиру у порядку спадкування, виконавець не має.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційний інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж перегляду справи в апеляційній інстанції, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскарженого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

В.В. Папоян

О.В. Халаджи

Повний текст постанови складено 10 серпня 2018 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна