Справа № 185/8318/18
Провадження № 2/185/4161/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/8318/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 1 по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить будинок № 1 по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області. В вищезазначеному будинку зареєстровано місце проживання його брата, ОСОБА_2, який не проживає у вищезазначеному будинку з серпня 2017 року, оскільки почав проживати разом з матірю за адресою: м.Павлоград, вул.Робоча, 116. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою вищезазначеного будинку, позивач не має можливості скористатися пільгами по оплаті житлово-комунальних послуг.
Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору дарування від 21 грудня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 та зареєстрованого за № 2-1754, ОСОБА_1 є власником будинку № 1 по вул. Братська в м. Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У вищевказаному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 25 жовтня 2018 року та довідкою про реєстрацію та склад сімї № 8069 від 14.09.2018 року, виданою комунальним підприємством Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр Павлоградської міської ради.
Відповідно до акту про фактичне не проживання особи, складеного 13 листопада 2018 року головою квартального комітету м. Павлограда № 1 ОСОБА_4, у будинку № 1 по вул. Братській у м. Павлоград зареєстрований брат власника будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, але останній з серпня 2017 року за вказаною адресою фактично не проживає. Акт складено в присутності та підписаний сусідами ОСОБА_5 (вул. Братська, 1а), ОСОБА_6 (вул. Братська, 3а).
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 142, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування будинком № 1 по вул. Братська в м. Павлоград Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. О. Врона