Справа № 461/2232/17 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/1519/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року в складі судді Юрків О.Р.в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про зобов»язання включити до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду та здійснення виплати,-

встановила:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Банк Михайлівський», ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів банківського вкладу.

Вимоги обґрунтовував тим, що відкрив поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» №4101, який використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через касу банку, для безготівкового зарахування та повернення коштів. 23.05.2016 року вніс готівку на поточний рахунок у сумі 50278,00 грн., що підтверджується квитанцією № 5358143.

11.04.2016 року між позивачем та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладений договір № 980-034-000219395, відповідно до якого кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТзОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов»язалося повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. В п. 5.4.3 Договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договором, повернення коштів і сплата процентів здійснюється на рахунок № 4101 в ПАТ «Банк Михайлівський». На виконання цього договору на поточний рахунок позивача від ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано кошти на загальну суму 50278,00 грн.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». На звернення позивача до ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб листом від 26.01.2017 року повідомив про те, що переказ коштів (транзакція), який здійснений ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» є нікчемним. Тобто відповідач не визнає та порушує право власності позивача, а також право на отримання гарантованих законом виплат відшкодування за вкладом у розмірі 50278,00 грн.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив визнати його право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок ФГВФО за рахунком № 4101 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50278,00 грн., зобов»язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_2 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО за рахунком №4101 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50278,00 грн. (а.с. 57).

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано право ОСОБА_2 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом на рахунку №4101 в ПАТ «Банк Михайлівський» в сумі 50278 грн. 00 коп. за рахунок ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов»язано Уповноважену особу ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № 4101 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50278,00 грн. за рахунок ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ПАТ «Банк Михайлівський».

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_3 гарантування вкладів є юридичною особою публічного права, оскільки є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Крім цього, покликається на правову позицію висловлену ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі № 820/11591/15 за якою спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_3 та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим.

Таким чином вважає, що дана справа щодо права на відшкодування вкладу позивачу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Звертає увагу на судову практику судів різних інстанцій у подібних правовідносинах.

Також покликається на те, що суд першої інстанції не встановив правову природу походження коштів на поточному рахунку позивача, оскільки кошти позивача були залучені фінансовою компанією, як позика з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця.

При цьому, договір позики є двостороннім, укладеним між позивачем та безпосередньо ТзОВ «КЩ», без участі банку, відтак позивач фактично залучив, як позику кошти вкладені до небанківської фінансової установи, де банк не виступав повіреним.

Просить скасувати Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 рокута закрити провадження у справі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Учасники справи позивач ОСОБА_2, представники відповідачів ПАТ «Банк Михайлівський», ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи,про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 188-190), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засдіання за допомогою звозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті (ст. 23 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив з того, що договори, укладені між позивачем та ТзОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом, ПАТ "Банк Михайлівський" при проведенні розрахункових операцій протилежних фактів не було встановлено, тому операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України, тому надані позивачем кошти для ТзОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" через повіреного - ПАТ "Банк Михайлівський" були вкладом, внесеним на поточний рахунок згідно укладеного договору, відтак позивач має право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за вкладом за рахунок ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №4101 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 50278,00 грн.

Також суд вказав, що доказів визнання нікчемним (недійсним) договору від 19.05.2016 року суду не надано.

Крім цього, кошти, отримані під час виконання уповноваженою особою ОСОБА_3 заходів, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку, Законом не передбачено.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувшись в суд з позовними вимогами, предметом яких є зобов»язання включити до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду та здійснення виплати, в уточненій позовній заяві визначив відповідачем ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 2 параграфу III - територіальна юрисдикція (підсудність).

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

При цьому, юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду конкретних справ, віднесених до їх компетенції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відкрив поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» №4101, який використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через касу банку, для безготівкового зарахування та повернення коштів.

11.04.2016 року між позивачем та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладений договір № 980-034-000219395, відповідно до якого кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТзОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов»язалося повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. В п. 5.4.3 Договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи.

23.05.2016 року позивач вніс готівку на поточний рахунок у сумі 50278,00 грн., що підтверджується квитанцією № 5358143.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора", яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року.

В подальшому, відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено уповноваженою особою та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Таким чином, з 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13.07.2016 року розпочато процедуру його ліквідації.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_5 стосуються фактично діяльності ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб в контексті виплати та відшкодувань за вкладами.

Згідно із ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України ).

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб»єктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обовязках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема повязаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

Банк здійснює свою діяльність на підставі, зокрема ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами і згаданий Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є ОСОБА_3, який є юридичною особою публічного права та установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відтак, ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Більше того, позови, подані проти працівників ОСОБА_3, вважаються позовами, поданими проти ОСОБА_3, оскільки Уповноважена особа ОСОБА_3 на ліквідацію ПАТ „Банк Михайлівський" є працівником ОСОБА_3 (п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону).

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 12 квітня 2018 року по справі № 820/11591/15, яка дійшла висновку про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб є публічно-правовим, оскільки стосується виконання ОСОБА_3 окремої владної функції, передбаченої пунктом 4 частини 2 ст. 4 Закону, а саме - організації виплат відшкодування за вкладами.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду у зв'язку з тим, що не визнається його право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, позивач фактично не погоджується з рішенням суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки даний спір з позовними вимогами до Уповноважених осіб ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банку Михайлівський» підлягає розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про зобов»язання включення до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду, та здійснення виплати - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1600 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсувати Публічному Акціонерному товариству «Банк Михайлівський» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2400 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_6