ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 626/1808/18

Провадження № 22-ц/818/1115/18

20 грудня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Прокопчук І.В.,

сторони справи:

боржник ОСОБА_1,

стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області, постановлену 20 вересня 2018 року у складі судді Гусара П.І., -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2108 року ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 (надалі ПВ ОСОБА_2В.).

У скарзі ОСОБА_3 просив визнати постанову ПВ ОСОБА_2 від 05 червня 2018 року про відкриття виконавчого провадження (ВП) № 56541227 неправомірною, зобовязати ПВ ОСОБА_4 усунути порушення.

В обґрунтування посилався на те, що 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі №626/2672/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 272 866 грн. 56 коп. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (РВ ДВС ГТУЮ) у Харківській області ВП № 50974181, і постановою державного виконавця від 29 червня 2016 року був повернутий стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» зі строком повторного предявлення до 29 червня 2017 року. Відкриваючи виконавче провадження № 56541227 на примусове виконання виконавчого листа у цивільній справі № 626/2672/13-ц, виданого 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області, ПВ ОСОБА_2 не врахував, що строк предявлення виконавчого листа до виконання минув. Заява про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання до суду не подавалася. ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року перебуває у стані припинення, і право вимоги за кредитним договором № 349-0061014/ФКВ-08 від 16 липня 2018 року продано іншій особі, що ставить під сумнів правомірність звернення ПАТ «Дельта Банк» до ПВ ОСОБА_2

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову ПВ ОСОБА_2 від 05 червня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56541227 про примусове виконання виконавчого листа по справі № 626/2672/13-ц, виданого 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №349-0061014/ФКВ-08 від 16 липня 2008 року в сумі 272866 грн. 56 коп.

Ухвала суду мотивована тим, що ПВ ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 626/2672/13-ц, виданого 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області, поза межами строків предявлення виконавчого документа для виконання, який скінчився 29 червня 2017 року. Відомості про поновлення Красноградським районним судом Харківської області строку предявлення вищевказаного виконавчого документа для виконання у матеріалах справи відсутні.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, 11 жовтня 2018 року ПН ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В обгрунтування посилається на те, що прийнятим 02 червня 2016 року Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до 02 червня 2016 року, предявляються до виконання у строки, встановлені цим законом, тобто протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Також скаржником пропущено строк подачі скарги на дії приватного виконавця.

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, у відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на обставини, викладені у скарзі, поданій до суду першої інстанції. Також зазначає, що строк на подачу скарги на дії державного виконавця не пропущений, оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 20 серпня 2018 року зі спецрозділу ВП № 50974181, а зі скаргою до суду першої інстанції звернуся 23 серпня 2018 року. Діяльність ПВ ОСОБА_2 зупинена на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України.

ОСОБА_5, яка діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», у відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Зазначає, що ОСОБА_1 отримав постанову ПВ ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2018 року 08 червня 2018 року. Звертаючись до суду за скаргою на дії приватного виконавця 23 серпня 2018 року скаржник пропустив десятиденний строк подачі такої скарги. Виконавчий лист № 626/2672/13-ц, виданий 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області, предявлений до виконання в межах строків, встановлених Законом України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження».

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5, яка діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судовим розглядом та вбачається із матеріалів справи, 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист по справі № 626/2672/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 272 866 грн. 56 коп. (а.с. 31). Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрито 26 квітня 2016 року (а.с. 11).

Постановою державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 від 29 червня 2016 року виконавчий лист № 626/2672/13-ц, виданий 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області, повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові вказано, що ліквідного майна належного боржнику та підлягаючого опису за адресою, вказаною у виконавчому документі, не виявлено. Боржник відкритих рахунків не має, пенсію не отримує, відомості про доходи відсутні. Строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання - 29 червня 2017 рку (а.с. 10).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22, ч.3 ст. 23 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання та повернення такого листа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом року, якщо інше не передбачено законом. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Річний строк повторного пред'явлення виконавчого листа № 626/2672/13-ц від 05 листопада 2014 року до виконання (29 червня 2017 року) закінчувався у період дії Закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону виконавчі документи пред'являються до примусового виконання протягом трьох років.

Частиною 5 ст.12 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Виконавчий лист № 626/2672/13-ц, виданий 05 листопада 2014 року Красноградським районним судом Харківської області, було повернуто стягувачу 29 червня 2016 року. ПВ ОСОБА_2 відкриив ВП № 56541227 по його виконанню 05 червня 2018 року (а.с. 32), тобто в межах трирічного строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи скаргу представника ОСОБА_7 на дії ПВ ОСОБА_2 суд першої інстанції не зазачене увагу не звернув, що призвело до порушення ним норм матеріального права.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу щодо продажу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_1 та зупинення діяльності ПВ ОСОБА_2 матеріалами справи не підтверджені. Надана суду роздруківка не свідчить про продаж ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 349-0061014/ФКВ-08 від 16 липня 2008 року (а.с. 14). Відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України щодо діяльності ПВ Близнюкова суду апеляційної інстанції не надана (а.с. 52-53).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене судова колеія вважає, що апеляційна скарга ПВ ОСОБА_2 піядлгає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню. У задоволенні скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на дії ПВ ОСОБА_2 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_8