Справа № 405/3016/18
Провадження №2/405/567/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/3016/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25015) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, 25015) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 13.03.1997 року від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - донька ОСОБА_4, яка на даний час досягла повноліття, та з 01.09.2014 року продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця на денній формі навчання, у звязку з чим проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 в гуртожитку № 3, та на період канікул (літніх, зимових), вихідних та святкових днів знаходиться на її (позивача) повному утриманні. Вказала, що в період з 01.09.2017 року дитина декілька разів хворіла на ОРВІ, що потребувало витрат на лікування та посилене харчування, окрім того, вартість харчування за один місяць навчання складає приблизно 2000 грн., серед іншого, їх з відповідачем донька також користується засобами особистої гігієни, вартість яких на сьогоднішній день складає близько 500 грн. на місяць. Більш того, витрат вимагає і безпосередньо навчальний процес, так як за професійним напрямком донька має 20 предметів, на кожен з яких необхідним є придбання учбово-методичних посібників, котрі коштують від 50 до 100 грн., враховуючи напрямок навчання, специфікою якого є проведення лабораторних та практичних занять, також потребує закупівлі матеріалів та обладнання для їх проведення, окрім того, на проїзд в м. Києві донька витрачає приблизно 15 грн. в день, вартість квитка до м. Кропивницький з м. Києва складає 70 грн. за студентським квитком. Вказала, що, враховуючи повний занятий день на навчання, - у доньки відсутня можливість працювати, тому інших доходів дитина не має. Позивач вважає, що розмір її заробітної плати, яка становить 5 664,75 грн. щомісячно є недостатнім для утримання доньки, оскільки вона (позивач) особисто утримує також квартиру, витрати на яку в зимовий період складають 850 грн. щомісяця, а в літній 450 грн. щомісяця. Відтак, в середньому відрахування на утримання доньки із її (позивача) заробітної плати складають приблизно 3 000 грн., не враховуючи сплати за проживання в гуртожитку. В свою чергу, відповідач після досягнення донькою повноліття не надає матеріальної допомоги на її утримання та всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, при цьому, всі матеріальні витрати, повязані із навчанням, на побутові речі та харчування вона (позивач) несе самостійно, однак її (позивача) доходів не вистачає для придбання дитині теплого одягу, взуття, літератури та навчальних посібників, окрім того, більша частина її доходів йде на харчування та утримання житла. Також позивач вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, так як працевлаштований, отримує дохід, однак місце роботи відповідача їй (позивачу) не відомо.

З огляду на викладене вище, посилаючись на ст.ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її (позивача) користь аліменти на час навчання на утримання повнолітньої дитини донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, та до досягнення дитиною 23-ох років.

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підтримала поданий відповідачем ОСОБА_1 відзив на позовну заяву за вх. № 21376 від 27 серпня 2018 року, в якому на обґрунтування заперечень проти позовних вимог позивача зазначено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда та виконавчого листа № 2-1821 від 25.06.2003 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки Подільського ВДВС м. Кропивницький від 23.08.2018 року, станом на день видачі довідки відкриті виконавчі провадження про стягнення з відповідача аліментів відсутні, тобто відповідач повністю виконав свої зобовязання по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 до досягнення донькою повноліття, і виконавче провадження було закінчено у звязку з фактичним повним виконанням рішення 24 березня 2015 року. При цьому, позивач зазначає, що відповідач після досягнення донькою повноліття не допомагає у матеріальному забезпеченні дитини та не надає грошової допомоги, що не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається із звіту по відрахуванню та виплати № 159 від 20.08.2018 року, виданого Інгульською шахтою ДП СхідГЗК, за період з березня, 2015 року по грудень, 2017 року, щомісячно 25 відсотків його (відповідача) заробітної плати утримувалося в рахунок продовження сплати аліментів на утримання доньки. Однак, 19 грудня 2017 року відповідача було звільнено з посади підземного прохідника Інгульської шахти СхідГЗК і лише з цього часу він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки з моменту звільнення та на теперішній час не працевлаштований, не отримує жодного доходу, окрім того, відповідач не перебуває на обліку в Кіровоградському місьрайонному центрі зайнятості та не отримує допомогу по безробіттю.

Також, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 11499 від 01.08.2016 року відповідач знаходився у нейрохірургічному відділенні обласної лікарні в період з 14.07.2016 року по 01.08.2016 року на стаціонарному лікуванні з діагнозом Остеохондроз хребетного стовпа ІІІ ст. Лівостороння задньобокова грижа L4-L5 МПД, з компресією дуального мішка (абсолютних стеноз центрального каналу); протузії L2- L3, L3- L4, L4- L5, L5 МПД. Стійкий, виражений больовий корінцевий с-м в лівій нижній кінцівці. Порушення біомеханіки хребта, акта ходьби ІІ ст. Помірний парез лівої стопи. 19 липня 2017 року відповідачу було проведено операцію. Як вбачається з довідки № 1476 від 18.06.2018 року, у звязку з хворобою, відповідач потребує санаторно-курортного лікування в санаторії з опорно-руховим профілем, які знаходяться в м. Знамянка, Одеса, Хмільник та на Закарпатті, однак відповідач не має фінансової можливості на таке санаторно-курортне лікування у звязку з скрутним матеріальним становищем.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що відповідач сам хворіє, потребує щорічного санаторно-курортного оздоровлення у звязку з хворобами, не працює та не має інших джерел доходів, а тому не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у звязку з чим представник відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив за вх. № 22505 від 10.09.2018 року, в якому зазначено, що відповідачем не було надано жодного підтвердження наявності в нього інвалідності або факту визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 за своїм віком є працездатною особою, відтак у останнього є можливість бути працевлаштованим та отримувати дохід. Крім того, відповідач не довів суду про наявність у нього будь-якого доходу, що є цілком закономірно, адже він повинен мати хоч якісь засоби для існування: проживання, харчування, оплата комунальних послуг тощо.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, та враховуючи поданий відповідачем відзив на позов, та подану позивачем відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що дитина ОСОБА_4 народилася 13.03.1997 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 577, та 15 квітня 1997 року Палацом реєстрації новонароджених м. Кіровограда видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 299532, при цьому, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_2, в графі «мати» - ОСОБА_1.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 є студентом 4-го курсу медичного факультету № 3 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, денної форми навчання, бюджет. Термін закінчення університету 2020 рік, що підтверджується довідкою Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця № 132/120 від 02.05.2018 року, виданої за підписом декана факультету ОСОБА_5

Крім того, відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Агрегатчик» № 3/18 від 05 липня 2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає та навчається з 01.09.2014 року в м. Києві, вул. Шутова, 14Б, на період канікул, вихідні та святкові дні знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_1 та проживає разом з нею за адресою: м. Кропивницький, вул. Васнецова, буд. 6. кв. 200.

Окрім того, відповідно до довідки про заробітну плату від 03 липня 2018 року № 13, виданої комунальним позашкільним навчальним закладом «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» позивач ОСОБА_1 працює в установі: Кіровоградській обласний «ЦДЮТ», займає посаду акомпоніат, та за період з січня, 2018 року по червень, 2018 року отримувала заробітну плату в розмірі 5 664,75 грн. щомісячно, а всього 33 988,50 грн. за весь період.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, і зазначені обставини не спростовано позивачем, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, 19.12.2017 року був звільнений за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії АВ № 158344, виданої на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Крім того, відповідно до довідки Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості від 18.06.2018 року №497 «Про перебування на обліку» ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості.

Окрім того, із доданої відповідачем ОСОБА_2 медичної документації, зокрема, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11499, вбачається, що ОСОБА_2 в період з 14.07.2016 року по 01.08.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Нейрохірургічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні, із діагнозом: «Остеохондроз хребетного стовпа ІІІ ст. Лівостороння задньобокова грижа L4-L5 МПД, з компресією дуального мішка (абсолютних стеноз центрального каналу); протузії L2- L3, L3- L4, L4- L5, L5 МПД. Стійкий, виражений больовий корінцевий с-м в лівій нижній кінцівці. Порушення біомеханіки хребта, акта ходьби ІІ ст. Помірний парез лівої стопи». 19.07.2016 року хворому проведена операція.

Згідно з інформацією Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області № 25856/03.20-28/10 від 23.08.2018 року ВП № 40560349, виконавчий лист № 2-1821 від 25.06.2003 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_2, виконавче провадження закінчено 24.03.2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення суду). Станом на 23.08.2018 року в Подільському ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_2

Судом також встановлено, що згідно з довідкою Інгульської шахти ДП СхідГЗК № 182 від 03.10.2018 року ОСОБА_2 працював на Інгульській шахті ДП СхідГЗК на посаді підземного прохідника дільниці, та в період з березня 2015 року по 19.12.2017 року з заробітної плати проводились стягнення аліментів у розмірі 25% на користь ОСОБА_4, що підтверджується також і звітом № 159 від 20.08.2018 року про відрахування та виплати щодо ОСОБА_2, виданим Інгульською шахтою ДП СхідГЗК за період з березня 2015 року по грудень, 2017 року.

З огляду на викладене вище та з урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження його матеріального (фінансового стану), а також стану здоровя, які (докази) не спростовано позивачем, вбачається, що відповідач на теперішній час не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітній доньці, у звязку з продовженням останньою навчання.

Також, судом відзначається, що фактично відповідач, після досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття 13.03.2015 року продовжував надавати безпосередньо повнолітній доньці матеріальну допомогу в розмірі 25% щомісячно, причому утримання проводилися з заробітної плати відповідача, отриманої за місцем роботи в Інгульській шахті ДП Схід ГЗК, в період з березня 2015 року по грудень, 2017 року (дату звільнення відповідача), чим спростовуються доводи позивача про те, що після досягнення повноліття відповідач не допомагав у матеріальному забезпеченні дитини.

Також позивач, зазначаючи в позові, що дитина навчається на денній формі навчання, бюджет, не надала суду інформації щодо розміру отриманої дитиною стипендії.

Окрім того, позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з зазначеним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що повнолітня донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається та постійно проживає в м. Києві та на період канікул, святкових та вихідних днів проживає разом з нею (позивачем), з чого слідує, що постійним місцем проживання дитини ОСОБА_4 на даний час є м. Київ, де вона (дитина) навчається та проживає в гуртожитку, тим самим, відзначається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка і син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Окремо судом відзначається, що не ґрунтується на вимогах Закону, який регулює сімейні відносини, і вимога позивача про стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки розмір прожиткового мінімуму застосовується до вимог про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18-ти років.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 199 СК України, за якими право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі дочка і син, які продовжують навчання, приймаючи до уваги, ті обставини, що повнолітня дитина ОСОБА_4 є студенткою 4-го курсу денної форми навчання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, при цьому, учбовий процес на денній формі навчання передбачає відвідування учбового закладу щоденно, підстави вважати, що на даний час повнолітня дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1, - відсутні, на підставі чого суд вважає, що у позивача ОСОБА_1 на даний час відсутнє право, визначене ч. 3 ст. 199 СК України, на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

За викладених вище обставин, виходячи з положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги, що позивач є неналежним, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною 23-ох річного віку, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позову.

Окремо судом відзначається, що у разі зміни зазначених вище обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, на час продовження останніми навчання, але не більше, як до 23-ох років, той з батьків, з ким буде проживати повнолітня дитина має право звернення до суду, таким правом і на теперішній час безпосередньо наділена повнолітня дитина ОСОБА_4, яка має повну цивільну дієздатність, та може самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на час її навчання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною 23-ох річного віку, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Леніннський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7