Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 Справа №607/3318/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про знесення незавершеного об'єкта будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, як такого, що будується самочинно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання незавершеного об'єкта будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 АДРЕСА_1 самочинним будівництвом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач у жовтні 2015 року на орендованій у ТОВ «Пасаж» земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою АДРЕСА_3 розпочав будівництво об'єкта «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом». Вказане будівництво є самочинним, оскільки ведеться впритул до будинку в якому проживає позивач та порушує ряд нормативно-правових актів, на що позивач та мешканці прилеглих будинків АДРЕСА_4 неодноразово звертали увагу контролюючих органів. За наслідками проведеної УДАБІ у Тернопільській області 21.01.2016 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил було встановлено, що проектна документація виготовлена відповідачем з порушенням п.п.3,14, 3.22 таб.1 Додатку 3.1, абз.3 п.3.25 ДБН 360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень», а також абз.3, абз.5 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Однак відповідач на вказаний припис не відреагував та продовжив будівництво. Із врахуванням того, що будівництво вказаного об»єкта нерухомості ускладнює під»їзд пожежних автомобілів до будинку, в якому проживає позивач, наражаючи її таким чином на небезпеку у разі пожежі та значно погіршує тривалість інсоляції належної їй квартири, чим порушує її законні права та інтереси, вона змушена звернутись до суду та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про зміну предмету позову відповідно до якої просить зобов»язати відповідача ОСОБА_3 знести незавершений об'єкт будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом», що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, як такий, що будується самочинно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити у повному обсязі посилаючись на те, що своїми протиправними діями відповідач порушує права позивача, оскільки будівництво, яке ведеться ним здійснюється впритул до будинку АДРЕСА_1 де проживає позивач, вливає на інсоляцію належної їй квартири№4 та створює перешкоди для проїзду пожежного транспорту.

Представник відповідача ОСОБА_3-адвокта ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Вказала, що висновком проведеної на підставі ухвали суду будівельно-технічної експертизи №1125/17-22 від 21.03.2018 року встановлено, що незавершений об»єкт будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 не є самочинний будівництвом, споруджений на орендованій земельній ділянці з отриманням та виготовлення необхідної дозвільної документації. Даний об»єкт будівництва не порушує норми інсоляції належної позивачу квартири. Будівництво ведеться з дотриманням норм пожежної безпеки та забезпеченням безперешкодного доступу автомобілів служб екстреної допомоги.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується технічним паспортом, виданим Тернопільським МБТІ 27.05.2005 року.

Відповідач ОСОБА_3 здійснює будівництво об»єкту нерухомості «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3

Листом №40-1019.1.13/29-16 від 06.01.2016 року Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області повідомило мешканців будинків за адресами АДРЕСА_1, що в ході проведеної Управлінням в період з 23.12.2015 року по 29.12.2015 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об»єкті будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, замовником якого є ОСОБА_3 встановлено, що проектувальником Тернопільським колективно творчо-виробничим підприємством «Тернопільархпроект» розроблено та передано замовнику будівництва проектну документацію на вказаний об»єкт будівництва з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, а саме: п.п.3.14,3.22, таб.1 Додатку 3.1, абз.3, п.3.25 ДБН 360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень», а також абз.3, абз.5 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність». За результатами розгляду матеріалів справи вжито заходи реагування та притягнуто проектну організацію та головного архітектора проекту ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та внесено припис замовнику будівництва про зупинення підготовчих та будівельних робіт та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Із листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області №40-10.19.1.13/452 від 11.03.2016 року вбачається, що в період з 13.01.2016 року по 18.01.2016 року Управлінням проведена позапланова перевірка виконання вимог припису від 29.12.2015 року про зупинення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_3. На момент проведення перевірки 18.01.2016 року будівельні роботи на об»єкті будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» за адресою АДРЕСА_3 замовником будівництва ОСОБА_3 були зупинені.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2016 року скасовано постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.01.2016 року про притягнення головного архітектора проекту «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96-1 КУпАП.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила(здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила(здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила(здійснює) будівництво.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

У пункті 4 вказаної постанови зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Згідно п.23 даної постанови при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК.

Із висновку проведеної за ухвалою суду будівельно-технічної експертизи №1125/17-22 від 21.03.2018 року вбачається, що незавершений об»єкт будівництва«Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 не є самочинним будівництвом, оскільки споруджений на земельній ділянці площею 0,0240 га орендованій замовником будівництва ОСОБА_3 у ТОВ «Пасаж» згідно договору суборенди від 05.09.2013 року, з отриманням та виготовленням необхідної дозвільної та проектної документації.

В ході проведення експертного дослідження не встановлені порушення ДБН при здійсненні будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3

Об»єкт «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом», який розміщено на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 не порушує норми інсоляції та не може негативно впливати на інсоляційний режим житлових приміщень квартири АДРЕСА_2, оскільки споруджений на північний захід від будівлі.

Запропонований проектом «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» відповідає комплексу будівельних робіт терміну «Реконструкція» згідно будівельних норм та правил, оскільки будівництво здійснювалось на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 на якій до початку проведення будівельних робіт по реконструкції була наявна цегляна одноповерхова будівля, тобто ділянка не була вільною від поліпшень.

При реконструкції об»єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом за адресою АДРЕСА_3 не встановлено відхилень від ДБН В.1.2-12-2008 «Система надійності та безпеки в будівництві. Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки», ДБН В.2.2.-9-2009 «Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення», ДБН В.1.1.7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об»єктів будівництва». При проектуванні реконструкції об»єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом за адресою АДРЕСА_3 санітарні та протипожежні розриви до будинку АДРЕСА_1

Щодо забезпечення безперешкодного доступу автомобілів служб екстреної допомоги(умов транспортно-пішохідного зв»язку), то відповідно до п.3.14 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» «Проїзди у внутрішні дворики треба приймати(у світлі) не менше 3,4 м, заввишки-не менше 4,25 м», фактична ширина проїзду запропонована проектом «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом», який розміщено на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 становить 5,0м.

Таким чином, дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджується той факт, що незавершений об»єкт будівництва«Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 споруджений на орендованій відповідачем земельній ділянці з отриманням та виготовленням необхідної дозвільної та проектної документації, а тому в силу вимог ст.376 ЦК України не є самочинним будівництвом і підстави для його знесення відсутні, чим спростовуються доводи позивача.

Відповідно до пункту 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 ст.82, частиною 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем суду не надано.

Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позивач не довела належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, зокрема факту здійснення відповідачем ОСОБА_3 самочинного будівництва незавершеного об»єкта будівництва«Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом», що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, а також факту порушення її прав в ході проведення оспорюваного будівництва, а тому у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

В силу вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.13,41 Конституції України, ст.ст.376, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про знесення незавершеного об'єкта будівництва «Реконструкція об'єкту незавершеного будівництва під житловий будинок з торгово-офісним закладом» на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, як такого, що будується самочинно - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич