КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/6391/17

номер провадження: 22-ц/824/2415/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Савченка С.І., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Рубан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у складі судді Муранової-Лесів І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Центр», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», Головного територіального управління юстиції в Київській області, треті особи: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Пвіта», приватне підприємство «Фірма «Пвіта», ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Центр» (далі - ПАТ КБ Центр), Головного територіального управління юстиції в Київській області, треті особи: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Пвіта» (далі - ТОВ «Пвіта»), приватне підприємство «Фірма «Пвіта» (далі - ПАТ «Фірма «Пвіта»), ОСОБА_3, та остаточно просив:

визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, згідно рішення №14964103 від 06 серпня 2014 року 15:25:50 на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на господарську будівлю, загальною площею 293,7 кв.м., що розташована за тією ж адресою;

визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, згідно рішення №14964768 від 06 серпня 2014 року 15:35:55 на земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 23 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Центр» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПВІТА Центр» (далі - ТОВ «ПВІТА Центр») було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 230812/13-КЮ, зі змінами і доповненнями на підставі договору №1 від 10 квітня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язання ТОВ «ПВІТА Центр» за договором про відновлювальну кредитну лінію, 23 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Центр» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 1394, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку: земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; господарську будівлю, загальною площею 293,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначав, що станом на 23 серпня 2012 року загальна вартість предмета іпотеки склала 2 470 500 грн. 06 серпня 2014 рокув порядку досудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, державним реєстратором зареєстровано за ПАТ КБ «Центр» право власності на вказане вище нерухоме майно. Вважав, що державними реєстраторами було порушено умови договору іпотеки, вимоги Закону України «Про іпотеку», вимоги Порядку «Про державну реєстрацію нерухомого майна та їх обтяжень» та умови договору іпотеки. Зокрема, позивач зазначав, що банком не дотримано гарантій, наданих при укладенні договору іпотеки, а також порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки він не отримував вимогу банку про усунення порушень основного зобов'язання, про що свідчить рішення державного реєстратора Сидорчука А.В. про зупинення розгляду заяви № 13739152 від 12 червня 2014 року, в якому зазначено, що подане рекомендоване повідомлення не містить відмітки про особисте вручення і не містить підпису іпотекодержателя та не може бути доказом отримання іпотекодавцем вимоги банку, та доказом того, що пройшов 30-денний строк, з моменту отримання вимоги. Також позивач вказував, що у порушення пункту 5.3 договору іпотеки та ст.37 Закону України «Про іпотеку» ПАТ КБ «Центр» не виконало оцінку іпотечного майна суб'єктом оціночної діяльності на момент такого придбання, у зв'язку з чим були відсутні правові підстави для державної реєстрації права власності іпотечного майна 06 серпня 2016 року. Звіт про оцінку майна було складено лише 22 серпня 2014 року, тобто, через 17 днів після реєстрації права власності на передане в іпотеку ПАТ КБ «Центр» майно.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у Київській області, а також в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам позивача щодо порушення банком та державним реєстратором засад позасудового врегулювання питання набуття права власності на предмет іпотеки. Вказує, що суд не дослідив факту неотримання іпотекодавцем вимоги банку, йому не було відомо про прийняття рішення ПАТ КБ «Центр» про дострокове повернення коштів за кредитним договором раніше ніж 22 серпня 2014 року та застосування з 26 березня 2014 року процедури досудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував пункт 7.3 договору іпотеки, який стосується будь-яких повідомлень, що направляються сторонам та суперечить пункту 3.2.1 цього ж договору, яким встановлено обов'язок іпотекодержателя надіслати у встановленому чинним законодавством порядку письмову вимогу про усунення порушень. Вказує, що суд належним чином не дослідив рекомендовані повідомлення про вручення письмової вимоги банку 31 березня 2014 року, оскільки такого повідомлення він не отримував. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оцінка предмета іпотеки мала враховуватись лише для визначення розміру належного іпотекодавцю відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, та не була необхідною умовою для здійснення реєстрації права власності в порядку задоволення вимог іпотекодержателя. Вказує, що відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» та п.5.3 договору іпотеки, вартість предмета іпотеки підлягає визначенню саме на момент державної реєстрації предмета іпотеки за іпотекодержателем. Оскільки державна реєстрація права власності на предмет іпотеки відбулась 06 серпня 2014 року, а висновки про оцінку були надані банком лише 22 серпня 2018 року, тобто, вже після такої державної реєстрації, то, на думку позивача, така реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком, є незаконною.

ПАТ КБ «Центр» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що суд вірно встановив характер спірних правовідносин. Судом надано належну правову оцінку усім обставинам справи та наданим сторонами доказам. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відсутність правових підстав для задоволення позову. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах» ліквідовано апеляційний суд Київської області і апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві, який розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку з ліквідацією суду відповідно до ч.5 ст.31 ЦПК України вказана цивільна справа передана до Київського апеляційного суду і за результатами автоматизованого розподілу справи визначено колегію суддів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залучено до участі у справі публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»), правонаступником процесуальних прав та обов'язків ПАТ КБ «Центр» (а.с.213-215, т.2).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що реєстрація права власності на передане в іпотеку спірне нерухоме майно за іпотекодержателем ПАТ КБ «Центр» здійснена відповідно до умов укладеного договору іпотеки та вимог чинного законодавства, а посилання позивача на порушення таких умов та вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Центр» та ТОВ «ПВІТА Центр», в особі директора ОСОБА_1, було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 230812/13-КЮ, за умовами якого банк надав ТОВ «ПВІТА Центр» кредитні кошти у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії на суму 9 000 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних, на строк до 22 серпня 2014 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання ТОВ «ПВІТА Центр» за договором про відновлювальну кредитну лінію, 23 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Центр» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме:

земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, експертна грошова оцінка якої, а також визначена за згодою сторін вартість становила 970 500 грн;

земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, експертна грошова оцінка якої, а також визначена за згодою сторін вартість становила 800 000 грн;

господарську будівлю, загальною площею 293,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість якої, а також визначена за згодою сторін вартість становила 700 000 грн.

Вказаний договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрований в реєстрі за №1394.

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 договору іпотеки предмет іпотеки знаходиться в спільній сумісній власності подружжя. Згода дружини ОСОБА_3 на укладення цього договору іпотеки отримано, що підтверджується заявою, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЮдінимМ.А. 23 серпня 2012 року, за реєстровим №1390.

У пункті 5 договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яким встановлено, що іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору, в тому числі, якщо у момент настання строку виконання зобов'язання не буде виконано (виконано належним чином), та/або у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору (пункт 5.1). Звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду (пункт 5.2).

У пункті 5.3 договору іпотеки визначено, що даний пункт цього договору є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та визнається сторонами та діючим законодавством як договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що надає право іпотекодержателю у порядку досудового врегулювання, передбаченого ст.36 Закону України «Про іпотеку», звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору.

Цим договором іпотекодавець надає іпотекодержателю право прийняти у власність предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання або продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

На підставі цього договору та даного застереження іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки на власний розсуд шляхом: продажу від власного імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у спосіб, встановлений ст.38 Закону України «Про іпотеку»; прийняття предмета іпотеки у власність згідно порядку, встановленого ст.37 Закону України «Про іпотеку». При цьому, дане застереження визнається сторонами договором про задоволення вимог іпотекодержетеля та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. За цим договором іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, встановленою на момент такого придбання на підставі оцінки на предмет іпотеки, здійсненого суб'єктом оціночної діяльності. У випадку набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, що регулює відповідні відносини у сфері іпотеки.

Відповідно до ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про іпотеку», майно, що є у спільній власності, може бути передане в заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників. Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином.

По справі встановлено, що договір іпотеки від 23 серпня 2012 року, укладений між ПАТ КБ «Центр» та ОСОБА_1, є чинним, його положення сторонами не оспорюються.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «ПВІТА Центр» умов договору про відновлювальну кредитну лінію станом на 26 березня 2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 9 764 579 грн 18 коп., з яких: кредитні кошти у розмірі 9 000 000 грн, заборгованість по відсоткам у 751 250 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 13 329 грн 18 коп.

26 березня 2014 року ПАТ «КБ «Центр» надіслало на адресу ТОВ «ПВІТА Центр» та ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень умов договору про відновлювальну кредитну лінію (а.с.105-114, т.1.)

Матеріали справи не містять доказів сплати ТОВ «ПВІТА Центр» вказаної вище заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію від 23 серпня 2012 року.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував проти існування у ТОВ «ПВІТА Центр» заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію від 23 серпня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14964103 від 06 серпня 2014 року державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 здійснено реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, та нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1, кадастровий номерНОМЕР_1, за ПАТ КБ «Центр».

Також на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14964768 від 06 серпня 2014 року державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 здійснено реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, за ПАТ КБ «Центр».

Судом першої інстанції, що 28 травня 2014 року ПАТ КБ «Центр» подало до Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) встановленого зразка з додатками. Разом зі заявами ПАТ КБ «Центр» подало державному реєстратору платіжні доручення про здійснені платежі в рахунок оплати реєстраційних дій, копію свідоцтва про реєстрацію юридичної особи, копію свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, копію статуту, довіреність, договір іпотеки, а також протокол засідання правління №26 від 19 травня 2014 року ПАТ КБ «Центр», вимогу про усунення порушень основного зобов'язання №102/03 від 26 березня 2014 року та №103/3 від 26 березня 2014 року, що адресовані іпотекодавцю ОСОБА_1 та боржнику ТОВ «ПВІТА Центр».

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки та реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до вимог пункту 46 «Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, чинного на момент здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження отримання іпотекодавцем ОСОБА_1 та боржником ТОВ «ПВІТА Центр», в особі її директора ОСОБА_1, вимоги про усунення порушень договору про відновлювальну кредитну лінію, ПАТ КБ «Центр» надало державному реєстратору рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.107, 160, т.1), на яких містяться відмітки про вручення поштових відправлень 31 березня 2014 року ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 99 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (із змінами та доповненнями), рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про укладення шлюбу, що станом на момент вручення рекомендованого листа ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 мала право отримувати рекомендовані листи на ім'я свого чоловіка ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження позивача про те, що відмітки про отримання рекомендованих листів, адресованих на його ім'я та на ім'я ТОВ «ПВІТА Центр», виконані не його дружиною ОСОБА_3, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи позивач не заявляв, хоча судом першої інстанції йому було роз'яснено право, що для з'ясування цієї обставини необхідні спеціальні знання.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що за змістом пункту 7.3 договору іпотеки, сторони узгодили, що будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмової формі та будуть вважаться поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом на замовлення або доставлені особисто на адресу сторін, зазначену в реквізитах цього договору, а відтак сам факт направлення ПАТ КБ «Центр» рекомендованого листа на адресу ОСОБА_1 свідчить про дотримання відповідачем умов іпотечного договору щодо належного повідомлення позивача.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково застосував пункт 7.3 договору іпотеки, оскільки він суперечить пункту 3.2.1 цього ж договору, яким встановлено обов'язок іпотекодержателя надіслати у встановленому чинним законодавством порядку письмову вимогу про усунення порушень, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Установивши наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у державного реєстратора були наявні підстави для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ПАТ КБ «Центр».

Також судом першої інстанції встановлено, що станом на 22 серпня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності - товариством з обмеженою відповідальністю «РЄМ» (далі - ТОВ «РЕМ») були складені: звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ПАТ КБ «Центр»; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,3466 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться у власності ПАТ КБ «Центр»; звіт про ринкову вартість господарських будівель та споруд, загальною площею 293,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться у власності ПАТ КБ «Центр» (а.с.33-59, т.2).

По справі встановлено, що вартість об'єкту оцінки становила: земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1 - 736 283 грн 72 коп., земельної ділянки площею 0,3466 га з кадастровим номером НОМЕР_2 - 944 975 грн, господарських будівель та споруд, загальною площею 293,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - 679 356 грн 86 коп. (а.с.34,45,53, т.2).

Матеріали справи не містять даних, що вартість переданого в іпотеку майна на момент реєстрації права власності за ПАТ КБ «Центр» була іншою, ніж та яка визначена суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «РЕМ» і таких доказів позивач відповідно до вимог ст.ст.77,81 ЦПК України суду не надав.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що така оцінка у розумінні пункту 5.3 договору іпотеки та ст.37 Закону України «Про іпотеку» мала враховуватись для визначення розміру належного іпотекодавцю відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, та не була необхідною умовою (підставою) для здійснення реєстрації права власності в порядку задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, відповідно до наведених вище звітів про оцінку предмета іпотеки, вартість переданого в іпотеку майна, була значно меншою ніж розмір забезпечених іпотекою вимог банку.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оцінка предмета іпотеки мала враховуватись лише для визначення розміру належного іпотекодавцю відшкодування перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя, та не була необхідною умовою для здійснення реєстрації права власності в порядку задоволення вимог іпотеко держателя, а також те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком є незаконною, оскільки висновки про оцінку предмета іпотеки були надані банком лише 22 серпня 2018 року, тобто, вже після такої державної реєстрації, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду даної справи право власності на спірне нерухоме майно з 12 липня 2016 року зареєстровано за новим власником - ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу №№574,575, 576, які посвідчені приватним нотаріусом Юдіним М.А., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.211-215, т.1).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною та скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на спірне нерухоме майно згідно рішень №14964103 від 06 серпня 2014 року та №14964768 від 06 серпня 2014 року, за ПАТ КБ «Центр» не можуть вважатися ефективним способом захисту. Рішення суду про задоволення таких вимог може бути підставою для подальшого скасування в судовому порядку рішення про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2, яка є добросовісним набувачем.

Отже, встановивши фактичні обставини справи та, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на предмет іпотеки за ПАТ КБ «Центр», оскільки реєстрація права власності на передане в іпотеку спірне нерухоме майно за іпотекодержателем ПАТ КБ «Центр» здійснена відповідно до умов укладеного договору іпотеки та вимог чинного законодавства.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: