Справа № 419/1598/18
Провадження № 2/419/385/2018
21 грудня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Іванової О. М.,
при секретарі Шапка О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача ПАТ «Мегабанк» звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2008 року між ОСОБА_1 та ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК», правонаступником якого з 21.08.2009 року є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 37-12ПВ/2008-А.
Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у готівковій формі на придбання автомобільного транспорту, у розмірі 7 499,00 євро (сім тисяч чотириста дев'яносто дев'ять євро, 00 центів) на строк з 20.06.2008 року до 19.06.2015 року, а відповідач зобов'язався на передбачених договором умовах повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % (тринадцять) відсотків річних.
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань відповідача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки, а також графік платежів наведено у Додатку № 1 до цього Договору, який є невід'ємною його частиною.
Згідно з п. 2.1. кредитного договору, зобов'язання відповідача за договором забезпечується рухомим майном за договором застави та порукою фізичної особи згідно з договором поруки.
Згідно з п. 2.2. кредитного договору, зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійної винагороди та пені у разі прострочення платежів забезпечується всім належним відповідачу майном та коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України.
Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та комісійну винагороду на умовах та в порядку, визначених договором.
Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі до 16.00 години 19.06.2015 року.
Згідно пункту 4.5. кредитного договору за користування кредитом понад строку, вказаного у пункті 1.1. договору, позивач нараховує, а відповідач сплачує проценти в розмірі 0,1 процента річних.
Починаючи з 20.06.2015 року позивачем відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних.
Відповідно до п.п. 4.1. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем у валюті, в якій було отримано кредит.
Станом на 01.06.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №37-12ПВ/2008-А від 20.06.2008 року становить 2133,40 євро (дві тисячі сто тридцять три євро 40 євроцентів, що становить еквівалент в національній валюті - 65 197,75 грн (шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто сім гривень, 75 копійок) та складається з:
- суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1 833,30 євро (одна тисяча вісімсот тридцять три євро 30 євроцентів) - еквівалент в національній валюті - 56 026,55 грн;
- суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.04.2014 року по 31.05.2018 року включно в розмірі 300,10 євро (триста євро 10 євроцентів) - еквівалент в національній валюті - 9 171,20 грн.
У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору позивач звертався до відповідача з вимогою (вих. №65-3923 від 08.06.18 р.) щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач до часу звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором не сплатив.
Представник позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ПАТ «МЕГАБАНК» на підставі довіреності №13-06/18д від 02.01.2018 року, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що станом на дату розгляду справи відповідачем заборгованість за кредитним договором не сплачено, не заперечував проти вирішення справи при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не надав, у жодне судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судових засідань шляхом надсилання повісток про виклик до суду засобами поштового звязку та шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Новоайдарського районного суду Луганської області офіційного веб-порталу Судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.06.2008 року між ОСОБА_1 та ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК», правонаступником якого з 21.08.2009 року є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» (а.с.36-37), було укладено кредитний договір № 37-12ПВ/2008-А (а.с.3-5).
Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у готівковій формі на придбання автомобільного транспорту, у розмірі 7 499,00 євро (сім тисяч чотириста дев'яносто дев'ять євро, 00 центів) на строк з 20.06.2008 року до 19.06.2015 року, а відповідач зобов'язався на передбачених договором умовах повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % (тринадцять) відсотків річних (а.с.3-5).
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору визначення сукупної вартості кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань відповідача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та реальної процентної ставки, а також графік платежів наведено у Додатку № 1 до цього Договору, який є невід'ємною його частиною (а.с.6-7).
Згідно з п. 2.1. кредитного договору, зобов'язання відповідача за договором забезпечується рухомим майном за договором застави та порукою фізичної особи згідно з договором поруки (а.с.3-5).
Згідно з п. 2.2. кредитного договору, зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійної винагороди та пені у разі прострочення платежів забезпечується всім належним відповідачу майном та коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України (а.с.3-5).
Згідно з п. 3.2.3. кредитного договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та комісійну винагороду на умовах та в порядку, визначених договором (а.с.3-5).
Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору, відповідач зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі до 16.00 години 19.06.2015 року (а.с.3-5).
Згідно пункту 4.5. кредитного договору за користування кредитом понад строку, вказаного у пункті 1.1. договору, позивач нараховує, а відповідач сплачує проценти в розмірі 0,1 процента річних (а.с.3-5).
Починаючи з 20.06.2015 року позивачем відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних.
Відповідно до п.п. 4.1. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем у валюті, в якій було отримано кредит (а.с.3-5).
Станом на 01.06.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №37-12ПВ/2008-А від 20.06.2008 року становить 2133,40 євро (дві тисячі сто тридцять три євро 40 євроцентів), що становить еквівалент в національній валюті - 65 197,75 грн (шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто сім гривень, 75 копійок) та складається з:
- суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1 833,30 євро (одна тисяча вісімсот тридцять три євро 30 євроцентів) - еквівалент в національній валюті - 56 026,55 грн;
- суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.04.2014 року по 31.05.2018 року включно в розмірі 300,10 євро (триста євро 10 євроцентів) - еквівалент в національній валюті - 9 171,20 грн (а.с.12).
У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору позивач звертався до відповідача з вимогою (вих. №65-3923 від 08.06.18 р.) щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.34), однак відповідач до часу звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором не сплатив.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідачем не було подано відзиву та не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені представником позивача та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при предявленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1396-1 (а.с. 35).
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 259, 525, 526, 530, 549, 551, 554, 610, 611, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий суддя О. М. Іванова