Справа 237/3934/18
Номер провадження 2/237/1452/18
28.11.18 року м. Курахове Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Сенаторова В.А.
при секретарі Лахно Т.Г.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини.
Позивач вказав, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2018 року, позивачу належить квартира у м. Курахове, пр. Запорізький, буд. 2 2в» кв. 9, загальною площею 51,3 кв.м. В вказаній квартирі зареєстровані, але не мешкають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідач за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує. У позивача відсутня можливість отримання субсидії на житлово-комунальні послуги, тому що відповідачі зареєстровані у житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві приватної власності і зазначив, що ця обставина порушує його право власності на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном. У зв'язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою.
В судовому засіданні позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівліпродажу квартири від 24 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Марїнського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 497, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності належить квартира за адресою: пр. Запорізький (Маяковського), буд. 2 «в»АДРЕСА_1, загальною площею 51,3 кв.м.
Згідно виписки з особового рахунку за адресою: пр. Запорізький (Маяковського), буд. 2 «в»АДРЕСА_1 зареєстровані позивач та відповідачі.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі у квітні 2018 року виїхали на постійне місце мешкання до Російської Федерації., речей в квартирі немає, за комунальні послуги не сплачують.
Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі мали об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинив.
На спростування доводів позивача, відповідачі всупереч вимогам ст.13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надали суду доказів, котрі б підтверджували факт їх проживання у спірному будинку або поважність причин не проживання у цьому будинку.
Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі не мешкають в спірному будинку з квітня 2018 р., тобто більш 6 місяців, без поважних причин, а тому останні втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такими в судовому порядку.
На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: місто Курахове, проспект Запорізький, 2 «в»/9.
Визнати громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: місто Курахове, проспект Запорізький, 2 «в»/9.
Визнати громадянку України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: місто Курахове, проспект Запорізький, 2 «в»/9.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцятиднів до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 10.12.2018 року.
Суддя В.А. Сенаторов
Дата документу 28.11.2018