____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6962/18
УХВАЛА

28.12.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 55230 гривень 00 копійок;

- стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 40000 гривень 00 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

При перевірці чи відповідає подана позовна заява вимогам ст. 175-177 ЦПК України, суддею були встановлені недоліки поданої заяви, узвязку з чим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 12.12.2018 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків поданої заяви пять днів з дня отримання копії ухвали, а саме для:

1.Надання до суду доказів на підтвердження:

- того, що чим саме підтверджується та чим саме встановлено бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі та в чому вона полягає по відношенню до позивача;

- того, що чим підтверджено, що Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Одесі позбавило право позивача на доплату до його пенсії у розмірі 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на яку, як стверджує позивач, він нібито має право;

- того, що відповідачем не було здійснено нарахування позивачеві пенсії;

- того, що внаслідок не нарахування позивачеві пенсії, ОСОБА_1 не мав можливість провести операцію;

- того, що ОСОБА_1 мли провести операцію з відновлення зору;

- того, що ОСОБА_1 має вади зору;

- того, що з чого складається визначена позивачем матеріальна шкода в сумі 55230 гривень 00 копійок.

2. У разі не надання до суду вказаних доказів, розяснено, що необхідно вказати причини неможливості надання цих доказів, з наданням доказів на підтвердження цих причин, а також з наданням відповідних клопотань про призначення експертизи, витребування/забезпечення доказів тощо, які повинні відповідати відповідним вимогам ЦПК України.

- розяснено, що у разі надання до суду додаткових документів, засвідчити належним чином надані до суду копії письмових доказів;

- розяснено позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати їх копії у відповідності до кількості відповідачів.

Одночасно у вказаній ухвалі суду позивачеві розяснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

17 грудня 2018 року позивач отримав вказану копію ухвали суду, що підтверджується розпискою про особисте отримання позивачем копії ухвали суду в приміщенні суду.

Отже строк терміном в пять днів встановлений судом для усунення недоліків закінчився 18 грудня 2018 року включно.

Станом на 28.12.2018 року до суду жодних документів від позивача на усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 12.12.2018 року не надходило.

У звязку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповіднодо Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У звязку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід повернути позивачеві та розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.