Справа № 309/3557/18
Провадження № 2/309/1990/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га., кадастровий номер :01:069:0094 призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою м. Хуст вул. Крайня № 39 Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 29.07.2012 року. Заява мотивована тим, що 09.04.2011 року помер батько позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №117089 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. За життя батько позивачки склав заповіт в якому заповів все своє майно позивачці та ОСОБА_4 в рівних долях. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 07.09.1995 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку розташованого за адресою м. Хуст вул. Крайня № 39 Закарпатської області та земельної ділянки площею 0,0502 га., кадастровий номер :01:069:0094 призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вищевказане майно належало померлому на праві приватної власності. 29.07.2012 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, який після смерті ОСОБА_5 прийняв спадщину шляхом фактичного проживання, однак не встиг оформити її та не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом являється позивачка та відповідачі по справі, які не претендують на спадкове майно. Після смерті чоловіка, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй видали лише свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому вона змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка гоздок М.І. подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.04.2011 року помер батько позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №117089 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. За життя батько позивачки склав заповіт в якому заповів все своє майно позивачці та ОСОБА_4 в рівних долях. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 07.09.1995 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку розташованого за адресою м. Хуст вул. Крайня № 39 Закарпатської області та земельної ділянки площею 0,0502 га., кадастровий номер :01:069:0094 призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вищевказане майно належало померлому на праві приватної власності. 29.07.2012 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, який після смерті ОСОБА_5 прийняв спадщину шляхом фактичного проживання, однак не встиг оформити її та не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом являється позивачка та відповідачки по справі, які не претендують на спадкове майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за позивачці право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за померлим чоловіком ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,142,206,247,258-268 ЦПК України, ст.ст. 328,392 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою м. Хуст вул. Крайня № 39 Закарпатської області, право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га., кадастровий номер :01:069:0094 призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою м. Хуст вул. Крайня № 39 Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 29.07.2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_7Д