28.08.2018 Єдиний унікальний номер 205/4254/18
Провадження №2/205/2379/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Сербена О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Т И :

Позивач 19 червня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-5).

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що був прийнятий на роботу до ТОВ «Техстандарт - Плюс» на посаду старшого майстра у ливарне виробництво.

На підставі наказу №36к від 23.05.2017р. позивач був звільнений за ст.38 КЗпП України, - за власним бажанням.

При звільненні остаточний розрахунок зі позивачем роботодавцем - ТОВ «Техстандарт - Плюс» не проведений, у зв'язку із чим, позивач звертався до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року із ТОВ «Техстандарт - Плюс» на користь ОСОБА_1 стягнуто невиплачену заробітну плату в розмірі 13 651грн.27 коп., компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18 573 грн.69 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн.00 коп., а всього 35 224,96 грн.

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.04.2018 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11. 2017 року в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт - Плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18 573,69 грн., моральної шкоди в розмірі 3000 грн.,- змінено. Стягнуто з ТОВ «Техстандарт - Плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16 727,22 грн., та моральної шкоди в розмірі 500 грн., а всього 30 878,49 грн. В іншій частині рішення залишене без змін.

Позивач зазначає, що 08 червня 2018 року в порядку виконання рішення суду він отримав від ТОВ «Техстандарт - Плюс» грошові кошти в сумі 30 878,49 грн. та 640,00 грн., тобто повністю отримав стягнуту судом на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (по 14 вересня 2017 року включно ), моральну шкоду та судовий збір , а всього грошову суму 31 518,49 грн.

Посилаючись на викладені обставини та обґрунтування викладені у позові, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт - Плюс» (49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна,13, ) на свою користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 15 вересня 2017 року по 07 червня 2018 року включно в розмірі 38 536,68 грн. (тридцять вісім тисяч п'ятсот тридцять шість гривень 68 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу сумі 1500,00 грн.; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у відповідності дот вимог ст..ст.128-129 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з'явився. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі та участі свого представника за договором адвоката ОСОБА_3 Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.33).

Відповідач в особі свого представника у судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення із відміткою про вручення адресату (а.с.34) Про причини неявки свого представника не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі та відзиву на позов не надсилав.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Підставою звернення позивача до суду із позовом є захист прав та майнових інтересів сторони за трудовим правовідношенням, пов'язаних із реалізацією гарантованого ст.43 Конституції України права на працю.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу законів про працю України, інших законів України практику Верховного Суду України.

Суд, дослідивши матеріали та з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу №289-к від 21.12.2015 року був прийнятий на роботу до ТОВ «Техстандарт-Плюс» на посаду старшого майстра виробництва (а.с.10).

Наказом ТОВ «Техстандарт-Плюс» від 23 травня 2017 року № 36к, ОСОБА_1 звільнений із займаної посади за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.11).

При звільненні із позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» не було проведено повний розрахунок заробітної плати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року стягнуто із ТОВ «Техстандарт-Плюс» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 13 651, 27 грн., компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18 573, 69 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн., а всього 35 224,96 грн. (а.с.12-15).

Вказане рішення частково змінено постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року (а.с. 16-18), згідно якого стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16727,22 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Із вказаної вище постанови апеляційного суду та рішення суду вбачається, що компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні стягнуто по 14 вересня 2017 року.

В ході примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року ТОВ «Техстандарт-Плюс» 08 червня 2018 року перерахувало на користь позивача грошові кошти в сумі 30 878,49 грн. та 640,00 грн. (а.с.19).

Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов'язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно.

Згідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У відповідності до ст..117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом достовірно встановлено, що фактичний розрахунок з ОСОБА_1 проведено відповідачем 08.06.2018 року.

Середньоденна зарплата позивача, згідно постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року, становила 211,74 грн., і за правилами ч.5 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Виходячи із положень ч.1 ст.117 КЗпП України, з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за період з 15 вересня 2017 року по 07 червня 2018 року - дня фактичного розрахунку, тобто за 182 робочих дні у розмірі 38 536,68 грн.(182 робочих дні х 211,74 грн.).

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції вважає у повному обсязі доведеними, законними та обґрунтованими вимоги позивача, у зв'язку із чим слід стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» (місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, вул.. Орбітальна, буд. №13, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 15 вересня 2017 року по 07 червня 2018 року в сумі 38 536,68 грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, а його вимоги належать задоволенню, тому судові витрати по справі в сумі 704,80 грн. слід стягнути із відповідача на користь держави, а витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн. стягнути на користь позивача.

На підставі викладеного, і керуючись ч.4 ст.55, ст.43, 124 Конституції України, ст.236, 237 КЗпП України, ст.11, 15, 16 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» (місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, вул.. Орбітальна, буд. №13, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 15 вересня 2017 року по 07 червня 2018 року в сумі 38 536,68 грн. (тридцять вісім тисяч п'ятсот тридцять шість грн..68 коп.).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» (місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, вул.. Орбітальна, буд. №13, ) на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.. 80 коп.).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс» (місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, вул.. Орбітальна, буд. №13, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот грн.. 00 коп.).

Допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07 вересня 2018 року.

Суддя В.С.Шавула