Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/313/18

08.08.2018 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача- Олешко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗакарпатЄвро Транс" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивувовано тим, що 22.01.2016 року водій- експедитор ОСОБА_2, з яким 15.01.2016 року було укладено Угоду про повну матеріальну відповідальність, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з причепом Рольфо, д/н НОМЕР_2, що належить ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс» у м.Гельнув (ОСОБА_3), спричинив дорожньо- транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено вантаж (легкові автомобілі), що перевозилися ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» на замовлення ТОВ «ХюндайМотор Україна».

Згідно довідки виданої відділом районної поліції в Пшисусі воєводство Мазовецьке, ОСОБА_3 -ДТП сталася з вини відповідача.

ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» здійснив виплати на користь ТОВ «ХюндайМоторУкраїна» у розмірі 1 163 143 гривень 45 копійок у якості відшкодування за заподіяну шкоду.

22.02.2018 року ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» звернулося до ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс» з претензією щодо відшкодування спричинених збитків, що становлять різницю між фактичним розміром шкоди і отриманою ним страховою виплатою у розмірі 454 323, 82 гривень, яка 11.04.2018 року була задоволена, кошти перераховані. Позивач просить суд в порядку регресу стягнути з відповідача, як з винуватця ДТП, зазначену суму на свою користь, а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у ньому, наполягав на його задоволенні судом.

Відповідач позов не визнав, вважає його необґрунтованим. Пояснив, що його вини у ДТП, яке мало місце 22.01.2016 року у ОСОБА_3 немає, оскільки у керованого ним транспортного засобу відмовили гальма, і матеріальну шкоду з нього було стягнуто позивачем шляхом відрахування із заробітної плати, однак він не може підтвердити цей факт якими- небудь доказами.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та зазначив, що відповідач не може нести повну матеріальну відповідальність за Договором про повну матеріальну відповідальність, оскільки посада водія- експедитора не відноситься до переліку посад, з якими може бути укладено такий договір. Додатково додав, що позивачем на обгрунтування позовних вимог не додано до позову посадову інструкцію ОСОБА_2, доказу технічної причини виходу з ладу гальмівної системи керованого автовозу, доказів виплати страхового відшкодування та розрахунку суми такого та підтвердження детального розрахунку спричиненої шкоди, а відповідач не брав участі у відповідній оцінці.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що містяться у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що наказом №4-к від 15.01.2016 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 15.01.2016 року водієм-експедитором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗакарпатЄвро Транс» з випробувальним терміном 1 місяць на підставі власноручної заяви ОСОБА_2 (а.с.135).

15.01.2016 року з ним укладено Угоду про повну матеріальну відповідальність, згідно з умовами якої працівник, який займає посаду водій- експедитор, або виконує роботу, безпосередньо пов'язану з обслуговуванням грошових та матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому товариством матеріальних цінностей; у разі не забезпечення по вині працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру шкоди, спричиненого товариству та їх відшкодування проводиться у відповідності з діючим законодавством (а.с.8). Дана угода ніким не оспорена і на час розгляду справи у суді є чинною.

Представником позивача на спростування доводів представника відповідача щодо відсутності посадової інструкції водія - експедитора надано посадову інструкцію водія - експедитора автотранспортного засобу з великою вантажопідйомністю, з якою ознайомлено ОСОБА_2 (а.с.136-140) під час перебування такого в трудових відносинах з позивачем.

18.01.2016 року наказом №14 про закріплення рухомого складу за водієм-експедитором ОСОБА_2 було закріплено сідловий тягач марки «Мерседес-Бенц» д/н НОМЕР_3 з причепом марки Рольфо д.н.НОМЕР_4 (а.с.9-11).

22.01.2016 року ОСОБА_2, керуючи вантажним автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_3 з причепом Рольфо, д/н НОМЕР_2, реєстр. Номер АО 7995ВА, причіп АО 0278 ХР, що належить ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс» у м.Гельнюв (ОСОБА_3), спричинив дорожньо - транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено вантаж (легкові автомобілі), що перевозилися ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» на замовлення ТОВ «ХюндайМоторУкраїна» відповідно до договору №19/01/2016 від 19.01.2016 року (а.с.15, 12-13,1 4).

Винуватцем даного ДТП визнано ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно протоколу допиту, складеного у м.Гельнюв за наслідками дорожньо транспортної пригоди, під час з'ясування обставин та причин ДТП, ОСОБА_2 про будь-яку несправність гальмівної системи керованого ним транспортного засобу не заявляв, визнав свою провину та сплатив штраф (а.с.146-151), що спростовує доводи відповідача по даній обставині.

Внаслідок ДТП 22.01.2016 року, винуватцем якого є відповідач, було пошкоджено вантаж- легкові автомобілі, що перевозилися позивачем та замовлення ТОВ «ХюндайМотор Україна».

Розрахунок заподіяної шкоди підтверджено актами огляду транспортних засобів та відповідними рахунками - фактурами (а.с., а.с.21-25, 28-30, 33-37, 40-42, 45-49), які суд вважає належними доказами розрахунку спричиненої шкоди.

ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» здійснив виплати на користь ТОВ «ХюндайМотор Україна» у розмірі 1 163 143, 45 гривень у якості відшкодування за заподіяну шкоду, що також підтверджено платіжними дорученнями (а.с.19, 26, 31, 38, 43, 50).

22.02.2018 року ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» звернулося до ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс» з претензією щодо відшкодування спричинених збитків, що становлять різницю між фактичним розміром шкоди і отриманою ним страховою виплатою у розмірі 454 323, 82 гривень (а.с.55-56).

Як свідчить платіжне доручення №1006 від 11.04.2018 року, дана претензія позивачем була задоволена частково, сума 424 323 гривень, 82 копійок перерахована ТОВ «ЗакарпатЄвро Транс Плюс» (а.с.57).

Відповідно до ст.509 ЦК зобовязання виникають із підстав, установлених ст.11 ЦК.

Згідно з ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобовязання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема й факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регрес, як правовідносини, за своїм змістом є зобов'язанням по відшкодуванню шкоди, понесеної однією особою з вини або за рахунок іншої, а тому може бути визначений як зобов'язання з відшкодування шкоди, що виникає в результаті перекладання сплаченого однією особою іншій на третю особу, на виконання обов'язку або з вини якої пішов платіж. Тобто, регресне зобов'язання - це зворотна вимога про повернення грошей або майна, виконане однією особою за іншу або з вини останньої третій особі.

Враховуючи, що ДТП, яке мало місце 22.01.2016 року у м.Гельнув (ОСОБА_3) відбулося з вини ОСОБА_2, позивачем сплачено різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 424 323, 82 гривень, тому саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача в порядку регресу.

Що стосується клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд констатує слідуюче: у відповідності до ч.6 ст.161 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Тобто, право зворотної вимоги до винної особи виникає з моменту відшкодування потерпілому шкоди. Враховуючи, що позивач відповідне відшкодування здійснив 11.04.2018 року, а з позовом до суду звернувся 20.04.2018 року, позовна давність до даних правовідносин застосуванню не підлягає.

На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності, вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір на загальну суму 7245 гривень 86 копійок, який складається з судового збору за подання позовної заяви до суду пропорційно задоволеним вимогам (а.с.1) та судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с.85) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України ЦПК України, 1188, 1191 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗакарпатЄвро Транс" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗакарпатЄвро Транс" спричинену ним шкоду у порядку регресу в розмірі 424323 (чотириста двадцять чотири тисячі триста двадцять три) гривні 82 копійок, а також судовий збір в розмірі 7245 гривень 86 копійок, а всього- 431 569 (чотириста тридцять одну тисячу п'ятсот шістдесят дев'ять) гривень 68 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Софілканич О. А.