Справа № 457/1091/18
провадження №2-о/457/15/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2 Заява мотивована тим, що він є родичем померлої ОСОБА_3 Починаючи з 1990-х років його сім'я (його мати була племінницею померлої) постійно доглядала за ОСОБА_3, допомагали їй по господарству, були єдиними родичами. Своїх дітей у ОСОБА_3 не було, тому вона ставилася до нього, як до рідного чина. У 2002 році ОСОБА_3 склала на його ім'я заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Трускавецбкої державної нотаріальної контори ОСОБА_4, однак тоді нотаріус не звернула увагу спадкодавця на відсутність інших даних, щи ідентифікують його особу. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт від імені померлої 11 липня 2018 року ОСОБА_3 Михайліни Петрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 12 лютого 2002 року, який зареєстровано в реєстрі за № 112, складеного на користь ОСОБА_1, належить ОСОБА_1, (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: 82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Курбаса, 5).

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про розгляд заяви у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою померлої ОСОБА_3 Вона знає заявника з дитинства, неодноразово бачила, що він допомагав її сусідці. Їй відомо, що ОСОБА_6 мала намір заповісти своє майно племіннику ОСОБА_1

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що багато років була близькою подругою ОСОБА_3 ОСОБА_1 опікувався ОСОБА_6, а вона, у свою чергу, мала намір заповісти все своє майно тільки йому.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 12 лютого 2002 року ОСОБА_6 Михайліною Петрівною було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_1. Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 112. ОСОБА_6 Михайліна Петрівна померла 11 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 513442, виданим 12 липня 2018 року виконавчим комітетом Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. З листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_2 вбачається, до неї звертався ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з заявою про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що у позивача виникли труднощі з процедурою прийняття спадщини, оскільки з заповіту нотаріусу не вдалося ідентифікувати його особо: у заповіті вказано прізвище, ім'я та по батькові спадкоємця та не зазначено жодних інших відомостей про особу (наприклад, дата народження, серія та номер паспорта, ідентифікаційний номер та ін.).

У звязку з такими обставинами заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності заповіту від імені ОСОБА_6 Михайліни Петрівни, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 12.02.2002 року за реєстром № 112 на ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виправлення до заповіту на даний час внести не можливо у звязку із смертю спадкодавця.

У ст. 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Зі змісту ч. 1 цієї ж статті випливає, що пріоритет в спадковому праві надається спадкуванню за заповітом, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

На підставі ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У ході розгляду справи підтверджено факт, що ОСОБА_3 мала намір заповісти саме заявнику усе належне їй майно, а також те, що він постійно опікувався над померлою, зокрема, дана обставина підтверджується показами свідків, отриманими у судовому засіданні: ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити юридичний факт, що заповіт від імені померлої 11 липня 2018 року ОСОБА_3 Михайліни Петрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 12 лютого 2002 року, який зареєстровано в реєстрі за № 112, складеного на користь ОСОБА_1, належить ОСОБА_1, (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: 82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Курбаса, 5).

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт від імені померлої 11 липня 2018 року ОСОБА_3 Михайліни Петрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 12 лютого 2002 року, який зареєстровано в реєстрі за № 112, складеного на користь ОСОБА_1, належить ОСОБА_1, (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: 82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Курбаса, 5).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_8