справа № 520/8182/18
провадження № 2/520/5244/18
26.12.2018 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання - Молодов В.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (паспорт: НОМЕР_1, виданий 14.12.2009 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ Одеської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_3), третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси про визнання батьківства,
В липні 2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позив ОСОБА_2, в якому позивач просить визнати ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьком дитини ОСОБА_3, громадянина України.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що в період з 2003 року по 2008 рік вона та відповідач ОСОБА_3 мали сімейні стосунки, та проживали однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилась донька ОСОБА_4. В зв'язку з тим, що на час народження доньки вона з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книгу реєстрації народжень був внесений з її слів. Відповідач за час сумісного проживання визнавав своє батьківства, проте належним чином його не оформив. Тому ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 02.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси про визнання батьківства прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/8182/18. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження.
У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач та третя особа у підготовче судове засідання не з'явилися.
Ухвалою суду від 19.11.2018 року справу призначено до розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні своє ставлення до пред'явленого нею позову не змінила, вимагаючи позовні вимоги задовольнити.
Відповідач та третя особа у судове засідання повторно не з'явилися. Відзив та пояснення на позов не надали. При цьому, 22.12.2018 року до суду надійшла заява представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи. Будь-яких інших заяв з процесуальних питань чи по суті справи від зазначених учасників справи до суду не надходило.
З урахуванням положень статей 280, 281 ЦПК України судом встановлена наявність умов для проведення заочного розгляду справи.
В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5. Державна реєстрація народження дитини проведена 08 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №188. У свідоцтві про народження НОМЕР_3 в графі батько вказаний ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6.
Відомості щодо зміни особистих даних батьком дитини у суду відсутні.
Мати дитини 05 вересня 2009 року прізвище ОСОБА_6 змінила на ОСОБА_2, після укладення шлюбу з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено відміткою про сімейний стан позивача у паспорті: НОМЕР_1, виданому 14.12.2009 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Позивач ОСОБА_2 підтвердила суду, що у період приблизно з 2003 по 2008 рік вона з відповідачем проживали, як чоловік та жінка, сторони вели спільне господарство, кохали один одного. Завагітніла вона саме від ОСОБА_3, в чому впевнена, оскільки в той період не мала інтимних стосунків з іншими чоловіками. ОСОБА_3 зі свого боку жодних сумнівів щодо свого батьківства у відношенні ОСОБА_4 також не висловлював.
На підтвердження вказаних обставин позивач надала суду фотографії за період проживання з відповідачем та народження ОСОБА_4; акт, підписаний сусідами щодо проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 2003 року по 2008 рік, та народження у цих осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини, яку назвали ОСОБА_4.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
За приписами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Після допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 та опитування самої дитини - ОСОБА_4 у суду не залишилось сумнівів в обґрунтованості позову ОСОБА_2
Всі опитувані підтвердили суду факти, на які посилалась позивач, та те, що і під час вагітності і після народження дитини, відповідач ОСОБА_3 жодних сумнівів щодо свого батьківства у відношення ОСОБА_4 не висловлював, поводився з ОСОБА_2, як чоловік з дружиною, й відповідно з дитиною - як батько, називав її дочкою. Крім того, сама дитина повідомила суду, що біля двох років тому, батько ОСОБА_3 забирав її до свого нового місця мешкання, де він проживає із новою дружиною та дітьми і представляв її своїй родині як дочку. ОСОБА_3 ніколи не казав ОСОБА_4, що він можливо не є її рідним батьком.
Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями статті 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
При розгляді справи суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання батьківства є таким, що підлягає задоволенню.
Суду не надано будь-яких доказів, які б спростували обставини, на які посилається позивач.
Відповідач участь у розгляді справи не приймав, розпорядившись наданим йому правом на власний розсуд.
За правилами частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
За положеннями статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-264, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 19, 125-128, 135 СК України, суд
Позов ОСОБА_2 (паспорт: НОМЕР_1, виданий 14.12.2009 р. Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ Одеської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_3), третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України (паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ Одеської області; адреса реєстрації: АДРЕСА_3), батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження: серія НОМЕР_3, видане 08.02.2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, запис за №188).
Після набрання рішенням законної сили це рішення є підставою для внесення змін до актового запису № 188, зробленого 08 лютого 2005 року в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси шляхом зазначення даних про батька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, паспорт громадянина України: серія НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ Одеської області; адреса реєстрації: АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Днем проголошення заочного рішення є 26 грудня 2018 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.
Суддя Літвінова І. А.