Дата документу 30.10.2018
Справа № 320/2296/18
Провадження № 2/320/2222/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
при секретарі Фурсовій Л.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач звернулася в суд з зазначеним позовом, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з страхової компанії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 99 500 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму матеріальної шкоди в розмірі 23 131 грн. 30 коп., суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та стягнути з страхової компанії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія та ОСОБА_2, на її користь пропорційно задоволеним вимогам судові витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1326 грн. 31 коп. та з наданням правничої допомоги в розмір 8 000 грн. 00 коп.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2017 року, о 09.30 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Opel Vectra» д/н НТU 383, в м. Мелітополь, Запорізької області, рухаючись по пр-т. Перемоги навпроти будинку № 26, при зміні напрямку руху ліворуч, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, обидва автомобіля одержали механічні пошкодження. По даному факту відділом НП ГУНП в Запорізької області у відношенні ОСОБА_2 був складений адміністративний матеріал, який були направлений до Генічеського районного суду Херсонської області. В наслідок ДТП, яке сталося через противоправні дії відповідача, належний ОСОБА_1 автомобіль отримав механічні пошкодження, що спричинило їй матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2966 від 28.09.2017р., становить 122 631 грн. 30 коп., з яких вартість відновлювального ремонту становіть 117 191 грн. 38 коп., а величина втрати товарної вартості 5439 грн. 92 коп. (122631,30 грн. - 117191,38 грн. = 5439,92 грн.). Як стало відомо з матеріалів адміністративної справи, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів № АК/2782401 від 12.07.2017р. 08 грудня 2017р. ОСОБА_4 звернулась до Мелітопольського департаменту ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про сплату страхового відшкодування в межах передбаченого ліміту та додала до неї всі передбачені ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документи, зокрема, постанову про притягнення застрахованої особи до адміністративної відповідальності, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, копію посвідчення водія, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію висновку експертного авто товарознавчого дослідження №2966 від 28.09.2017 р. та платіжні реквізити для здійснення перерахування та інше. 06.02.2018р. ОСОБА_4 отримала від СК ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» лист № 345/18 від 25.01.2018р., згідно якої страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки не вбачає підстав для визнання події страховим випадком. У звязку з викладеними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання не зявилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. 20.08.2018 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позов в якому страхова компанія просить у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити повністю посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки водій автомобіля «Opel Vectra» д/н НТU 383 під керуванням ОСОБА_2 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Opel Vectra» д/н НТU 383, у звязку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована відповідно до полісу №АК/2782401.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено наступне.
06 вересня 2017 року, о 09.30 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Opel Vectra» д/н НТU 383, в м. Мелітополь, Запорізької області, рухаючись по пр-т. Перемоги навпроти будинку № 26, при зміні напрямку руху ліворуч, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, обидва автомобіля одержали механічні пошкодження.
Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 04.10.2017 за обставин ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова суду набрала законної сили 16.10.2017.
В наслідок ДТП, яке сталося через противоправні дії відповідача, належний ОСОБА_1 автомобіль отримав механічні пошкодження, що спричинило їй матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2966 від 28.09.2017р., становить 122 631 грн. 30 коп., з яких вартість відновлювального ремонту становіть 117 191 грн. 38 коп., а величина втрати товарної вартості 5439 грн. 92 коп. (122631,30 грн. - 117191,38 грн. = 5439,92 грн.).
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів № АК/2782401 від 12.07.2017р.
08 грудня 2017р. ОСОБА_4 звернулась до Мелітопольського департаменту ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про сплату страхового відшкодування в межах передбаченого ліміту та додала до неї всі передбачені ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документи.
Відповідно до ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 22.1. - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу
з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який
керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно,з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
06.02.2018р. ОСОБА_4 отримала від СК ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» лист №345/18 від 25.01.2018р., згідно якої страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки не вбачає підстав для визнання події страховим випадком.
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю а/або майну потерпілого.
Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Щодо стягнення на користь позивача судових витрат, то суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до частин першої та третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підтвердження вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 05.10.2017, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.10.2017 про сплату 8000 грн. 00 коп. за надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Суд також враховує розяснення пункту 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України в своїй постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно із якими розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Отже, суд приходить до висновку про стягнення із відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн. пропорційно задоволеним вимогам.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1326 грн. 31 коп. пропорційно задоволеним вимогам, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України ст.ст. 11, 509, 526, 623-625, 1054 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ