Справа № 565/366/16-ц
Провадження № 2/565/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2016 року в суд звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк») з позовом до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, обчислену за період часу з 31 жовтня 2006 року до 12 лютого 2016 року включно, в загальній сумі 39915 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 95 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 1101 (одна тисяча сто одна) грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10416 (десять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 70 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 26021 (двадцять шість тисяч двадцять одна) грн. 30 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 (п`ятсот) грн. і штраф (процентна складова) в сумі 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн. 95 коп. Згідно з доводами позивача відповідно до укладеного договору №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року ОСОБА_1 31 жовтня 2006 року отримав кредит у розмірі 2369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору відповідач не виконав належним чином зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

06 квітня 2017 року відповідач подав у суд письмову заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», заявленого до нього про стягнення боргу за кредитним договором, оскільки строк його дії закінчився. У вказаній заяві ОСОБА_1 також просить суд застосувати правила спливу строку позовної давності та врахувати попередній розгляд такої ж самої справи між тими самими сторонами і з тих самих вимог за вказаним договором у 2013 році та стан його здоров`я.

30 серпня 2017 року від представника ПАТ КБ «Приватбанк» Сафіра Ф.О. в суд надійшли письмові пояснення №20170823/4496 від 29 серпня 2017 року, в яких зазначено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач порушив зобов`язання за договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, з приводу чого позивач у 2013 році звертався в суд із позовом до ОСОБА_1 , проте позов було залишено без розгляду. При цьому представник позивача зазначив, що на даний час позов пред`явлений про стягнення заборгованості станом на 12 лютого 2016 року, тобто за інший період виникнення такої заборгованості, тому предмети спору за вказаними справами є різними і застосування п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України є безпідставним. З приводу застосування строків позовної давності представник ПАТ КБ «Приватбанк» вказав, що датою 31 жовтня 2007 року в договорі (заяві) визначено дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін закінчення виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором і припинення зобов`язань в цілому. Договір (заява) не є розірваним або припиненим згідно з ст.ст.599, 651, 654 ЦК України, а отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно з доводами представника позивача, враховуючи що сплата відсотків за договором позичальником повинна здійснюватися щомісяця, то і позовна давність за вимогами, пов`язаними зі стягненням заборгованості за простроченими щомісячними платежами (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності з дати звернення до суду, якщо термін не збільшений умовами договору. У пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 умов надання банківських послуг, до яких приєднався ОСОБА_1 , підписуючи договір (заяву), визначено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку і строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно з заявою та п.п.4.1, 4.2 цих умов та тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. У разі непогашення кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 умов надання банківських послуг з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно з п.п.4.1, 4.7 умов надання банківських послуг за користування кредитом в період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати платить відсотки в розмірі, зазначеному в заяві. При непогашенні кредиту в строки, встановлені у заяві та п.3.2.2 умов надання банківських послуг, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно з п.4.2 умов надання банківських послуг з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п.5.5 умов надання банківських послуг сторони домовилися, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Виходячи з вищенаведеного, як зазначив представник ПАТ КБ «Приватбанк» у письмових поясненнях, позивач вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку і стягнути з боржника на користь банку суму заборгованості за нарахованими на прострочену заборгованість відсотками за період відповідний збільшеному терміну позовної давності, встановленого п.5.5 умов надання банківських послуг. Оскільки в розрахунку заборгованості вказана загальна заборгованість за кредитним договором, але ціна позову полягає тільки з відсотків на прострочену заборгованість у межах строків позовної давності, банком буде підготовлено та направлено до суду уточнену позовну заяву.

11 вересня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором із новим розрахунком заборгованості. Зокрема, ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по відсоткам за договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 31 жовтня 2006 року по 16 березня 2016 року у розмірі 4018 (чотири тисячі вісімнадцять) грн. 65 коп. У вказаній уточненій позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено про відсутність заперечень щодо розгляду справи за відсутності сторін та ухвалення заочного рішення суду. Вказані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що умовами договору №DNH4KP86010325, укладеного 31 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 2369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. на строк з 31 жовтня 2006 року по 31 жовтня 2007 року включно, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця) позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 74 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до заяви та умов. При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно з доводами позивача, виходячи з ст.1054 ЦК України, кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків. Отже, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. В уточненій позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено, що позивачем виконано зобов`язання за договором в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст.525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов`язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у зв`язку з чим розмір простроченої заборгованості ОСОБА_1 по кредиту перед ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до детального розрахунку станом на 16 березня 2016 року складає 1101 (одна тисяча сто одна) грн. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони відповідача мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. В пунктах 3.2.2., 3.2.3, 3.2.9 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався ОСОБА_1 , підписуючи договір (заяву) №DNH4KP86010325, визначено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 умов надання споживчого кредиту фізичним особам з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п.п.4.1, 4.7 умов за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві та п.3.2.2 умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно з п.4.2 умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи, що договір (заява) №DNH4KP86010325 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав, визначених ст.ст.599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Враховуючи, що сплата відсотків за договором №DNH4KP86010325 позичальником повинна здійснюватися щомісячно, то і позовна давність за вимогами, пов`язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно з п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Виходячи з наведеного, ПАТ КБ «Приватбанк» вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржника на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності, встановленого п.п.5.5 умов з 16 березня 2011 року по 16 березня 2016 року за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту х розмір процентної ставки в день х кількість днів прострочення/100. Строк прострочення за тілом кредиту за період з 16 березня 2011 року по 16 березня 2016 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 1101 (одна тисяча сто одна) грн., розмір процентної ставки в день дорівнює 0,2 відсотків. Отже, сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 1101 грн. х 0,2% х 1825 днів прострочення/100=4018 (чотири тисячі вісімнадцять) грн. 65 коп.

У подальшому відповідач повторно не з`явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, відзиву на позов ПАТ КБ «Приватбанк» не подав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони уповноваженого представника позивача, суд, керуючись ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

З`ясувавши доводи ПАТ КБ «Приватбанк», викладені в позовній заяві та письмових поясненнях представника позивача, суд дослідив і оцінив в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року необхідно відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних обставинах справи.

У заяві позичальника №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, підписаній ОСОБА_1 , зазначено, що відповідач звернувся в ЗАТ КБ «Приватбанк» та просив надати йому строковий кредит у сумі 2369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. строком на 12 (дванадцять) місяців, відсоткова ставки в розмірі 2,09% в місяць. Ціль кредитування: купівля ТНС та сплата комісії банку та компанії. Технологія кредитування: просто кредит. Інформація про торгівельно-сервісне підприємство: ДП «Фокстрот» ТзОВ «Фокстрот», адреса: м.Рівне, проспект Миру, 10. Код 31479130, рахунок № НОМЕР_1 в УкрСоцБанк, МФО 333012. Інформація про товар: телевізор «SHARP 21JFG1SF», вартістю 899 (вісімсот дев`яносто дев`ять) грн., мобільний телефон «NOKIA 6103», вартістю 849 (вісімсот сорок дев`ять) грн., праска «ORION ORI-008», вартістю 75 (сімдесят п`ять), загальною вартістю 1823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) грн.

У вказаній заяві позичальника №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, підписаній відповідачем, передбачені наступні банківські послуги. Для повного розрахунку за товар і сплати комісії банку та ТОВ «Приват Кредит» (далі компанія) за консультативні послуги, банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 2369 (дві тисячі триста шістдесят дев`ять) грн. 90 коп. (далі кредит) на строк 12 місяців по 31 жовтня 2007 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі умов) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 74 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Для виконання зобов`язань банк відкриває позичальнику: рахунок НОМЕР_2 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості, кредитний 220, рахунок по відсотках 2208, рахунок для обліку комісії 3578. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до заяви та умов. По зичальник доручає банку без додаткового узгодження перерахувати кредитні кошти в день надання: в сумі 1823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) грн. на поточний рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі: ДП «Фокстрот» ТзОВ «Фокстрот», код 31479130, рахунок № НОМЕР_1 в УкрСоцБанк, МФО 333012, а також комісію компанії, зазначену в п.2.2. умов на рахунок № НОМЕР_3 в Приватбанку, МФО 305299. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується предметом застави, складає 2708 (дві тисячі сімсот вісім) грн. 88 коп. Згідно п.4.2. умов при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

У цій заяві позичальника №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, підписаній ОСОБА_1 , вказано, що відповідач отримав інформаційно-консультативну послугу від ТОВ «Приват Кредит» у повному обсязі до отримання кредиту від Приватбанку. Він ознайомився та згоден з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтверджує факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в Приватбанку (а також його місцезнаходження), а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється, та відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Він підтверджує, що отримав оригінал кредитного договору. Він виражає свою згоду, що ця заява разом з запропонованими Приватбанком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Він підтверджує, що вся надана ним інформація достовірна. Зобов`язується про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення.

Проте тарифів, покликання на які є в заяві позичальника №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року як на складову частину кредитно-заставного договору, позивачем суду не надано ні до первинної позовної заяви, ні до уточненої позовної заяви.

Згідно з п.п.3.2.2., 3.2.3, 3.2.9. п.3.2. р.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобов`язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Пунктами 4.1., 4.2., 4.7. р.4 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Згідно ст.212 ЦК України при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п.3.2.2., 3.3.3 даних умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та заяві. Розраховані відповідно до цього пункту умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й 3.2.2, 3.3.3 даних умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Згідно з п.п.5.5. р.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Проте вказані умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на які покликається ПАТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування позовних вимог, не підписані ОСОБА_1 . Їх дія як складова частина кредитного договору №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року відповідачем не визнана. Протилежного позивачем не доведено. Отже, вказані умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не можуть бути покладені в основу рішення суду для стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року.

Окрім цього, в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк» не надано суду доказів, які б свідчили про те, що при укладенні із ОСОБА_1 кредитного договору №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, діяли умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) саме в цій редакції, що була додана позивачем до позовної заяви.

Так, ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України установлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже, оскільки умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не підписані відповідачем ОСОБА_1 , тому не є договором, в тому числі і в частині збільшення позовної давності.

Так, у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі №6-240цс14 вказано, що суди апеляційної й касаційної інстанцій, погоджуючись із доводами позивача щодо застосування п`ятирічного строку позовної давності, не звернули увагу на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності на підставі статті 259 ЦК України. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачкою вони не підписувались. Отже, висновок апеляційного суду, з яким погодився суд касаційної інстанції, про те, що позовна давність не спливла, оскільки умовами надання споживчого кредиту в редакції, чинній на час укладення кредитного договору, було передбачено збільшення строку позовної давності, є помилковим.

У постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року у справі №6-1926цс15щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме: статті 259 ЦК України зроблено покликання на постанови Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, від 1 липня 2015 року, в яких міститься висновок про те, що умови, в яких установлено позовну давність тривалістю у 5 років, не містять підпису позичальника, а відтак ці умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності. У постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року у справі №6-1926цс15зазначено, що у справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановивши, що умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 30 липня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Суди апеляційної та касаційної інстанцій, погоджуючись із доводами позивача щодо застосування п`ятирічної позовної давності, не встановили наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме на ці умови надання споживчого кредиту погодився відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, дійшли до помилкового висновку про те, що позовна давність не спливла, оскільки умовами надання споживчого кредиту встановлено строк позовної давності у 5 років.

У даній цивільній справі відповідачем ОСОБА_1 06 квітня 2017 року була подана в суд письмова заява про застосування позовної давності, яка підлягає врахуванню.

Судом встановлено, що позовна давність у три роки, встановлена ст.257 ЦК України, до основних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором: процентів за користування кредитом на момент пред`явлення позову спливла, як слідує з умов кредитування, передбачених у заяві позичальника №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, підписаній ОСОБА_1 , щодо зобов`язань позичальника погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат з «21» по «28» число кожного місяця у сумі 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 74 коп. протягом 12 місяців по 31 жовтня 2007 року включно.

Із розрахунку, доданого ПАТ КБ «Приватбанк» до уточненої позовної заяви, слідує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, укладеним між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 , за період часу з 16 березня 2011 року до 16 березня 2016 року становить: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом 1101 (одна тисяча сто одна) грн.; загальний залишок заборгованості за процентами, в тому числі залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом 10489 (десять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 36 коп., заборгованість по процентам за період з 16 березня 2011 року по 16 березня 2016 року 4018 (чотири тисячі вісімнадцять) грн. 65 коп.; загальна сума нарахованої пені 26538 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) 67 коп.; всього заборгованість за кредитом 38129 (тридцять вісім тисяч сто двадцять дев`ять) грн. 03 коп.

При цьому суд врахував, що за змістом уточненої позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, предметом даного позову є стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по відсоткам за договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 31 березня 2006 року до 16 березня 2016 року у розмірі 4018 (чотири тисячі вісімнадцять) грн. 65 коп.

Вказаною уточненою позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» фактично змінено предмет і розмір попередньо заявлених позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (вид платежу, суму заборгованості та період стягнення).

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №565/1196/13-ц позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв`язку з подачею 10 жовтня 2013 року представником позивача ОСОБА_2 відповідної заяви. Предметом вказаного спору сторін було стягнення заборгованості, відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року на суму 23880 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 57 коп.

Зі змісту вказаної ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2013 року не видно змісту позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення відсотків за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року, зокрема: їх розміру, суми заборгованості та періоду стягнення.

Разом з цим суд взяв до уваги, що з огляду на хронологію подій в часі предметом спору за вказаним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у цивільній справі №565/1196/13-ц не могло бути стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року станом на 16 березня 2016 року, що є предметом даного спору сторін у цій цивільній справі №565/366/16-ц.

На момент пред`явлення вказаного позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у цивільній справі №565/1196/13-ц трирічний строк позовної давності для стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року сплив і за таких обставин не міг бути перерваним.

Окрім цього, суд врахував вимоги ч.1 ст.265 ЦК України, згідно з якими залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Отже, оскільки умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), додані ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви, відповідачем ОСОБА_1 не підписані, і позивач не довів укладення між сторонами договору, який передбачав би збільшення строку позовної давності, в даному випадку застосуванню підлягає загальний трирічний строк позовної давності, передбачений законом.

Так як на момент пред`явлення ПАТ КБ «Приватбанк» позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року закінчилася позовна давність тривалістю у три роки, встановлена ст.257 ЦК України, то у задоволенні вказаного позову необхідно відмовити з цих підстав відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст.256, 260, ч.ч.1, 5 ст.261, ч.1 ст.265, ст.266, ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження м.Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP86010325 від 31 жовтня 2006 року відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів представником позивача з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - у цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення і після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складання повного рішення суду відкладено на 23 квітня 2018 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд