АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1886/18Головуючий по 1 інстанції Пироженко В.Д.
Категорія: 6 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

26 грудня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісова Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач - Черкаська міська рада;

третя особа - ОСОБА_6;

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою - ОСОБА_7;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року у складі судді Пироженко В.Д.,

в с т а н о в и в :

У травні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані будівлі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона являється власницею частки 14/25 житлового будинку АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 08.02.1995 року.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 24.07.1998 року № 667 ОСОБА_5 являється співвласницею земельної ділянки загальною площею 1141,3 кв.м., яка знаходиться біля та під її будинком і надвірними спорудами по АДРЕСА_1 з правом постійного користування для обслуговування існуючого житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За її замовленням КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» 2 лютого 2011 року зробило поточну інвентаризацію, під час якої було зафіксовано, що на земельній ділянці нею самочинно побудовані будівлі, а саме: прибудови (літ. а, літ. а2, літ. А4-1), а також у будинку здійснене переобладнання - влаштовано житлову кімнату (1-8).

ОСОБА_5 просила суд визнати за нею право власності на самочинно побудовані споруди, а саме прибудови (літ. а, літ. а2, літ. А4 -1) та самочинно влаштовану житлову кімнату 1-8 у будинку (літ. А-1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року визнано за ОСОБА_5 право власності на самочинно побудовані споруди, а саме прибудови (літ. а, літ. а2, літ. А4 -1) та самочинно влаштовану житлову кімнату 1-8 у будинку (літ.А-1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Дане рішення суду вмотивоване тим, що відповідно до ст. 383 ЦК України - власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації.

Згідно експертного висновку спеціаліста TOB «ТРАМ» від 29 квітня 2011 року № 38-БТ - встановлено відповідність діючим на території України станом на 1 травня 2011 року державним нормам, правилам, стандартам, вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість подальшої безпечної експлуатації.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди та самочинно влаштовану житлову кімнату не суперечить суспільним інтересам.

У листопаді 2018 року ОСОБА_7 звернулася з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, в якій просила скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення не взяв до уваги наявний в матеріалах справи кадастровий план земельної ділянки, з якого вбачається, що власником суміжних земельних ділянок були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Проте, у якості третьої особи була залучена лише ОСОБА_6, у той час як самочинно побудовані споруди розташовувалися на сторону ОСОБА_7

Крім того скаржник зазначає, що проектна документація на спірну будівлю не розроблялася, будівництво здійснювалося без дозволів відповідних органів, а дозвіл на виконання будівельних робіт відсутній. Тому позивачкою порушено вимоги ст. 24, 29 ЗУ «Про планування і забудову територій», а право особи, яка не зверталась до органів місцевого самоврядування із заявою про погодження самочинного будівництва, не вважається порушеним чи оспорюваним, оскільки особа, яка незаконно здійснила будівництво, сама допустила порушень.

Також в матеріалах справи відсутні будь які підтвердження про звернення позивача до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації та про результати розгляду такого звернення.

ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що суд першої інстанції взяв до уваги висновок ТОВ «ТРАМ» від 29 квітня 2011 року, який у розумінні вимог ЦПК України (чинного на час розгляду справи) не є висновком будівельно-технічної експертизи, однак був оцінений судом саме як висновок експертизи.

Відстань від самочинної будівлі ОСОБА_5, а саме прибудови (літ. а, літ. а2, літ. А4 -1), розташованих за адресою АДРЕСА_1 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 є меншою, ніж 8 метрів.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування від 8 лютого 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2.771, ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_10 прийняла у дар 14/25 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, та розташований на земельній ділянці розміром 1125 кв.м. (а.с. 6-7).

Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 667 від 24 липня 1998 року «Про впорядкування землекористування домоволодіння по АДРЕСА_1» надано право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 співвласникам домоволодіння гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_10, загальною площею 1141,3 кв.м., з них: 600 кв.м. у спільне постійне користування для обслуговування існуючого житлового будинку, господарських будівель і споруд; 541,3 кв.м. у тимчасове короткострокове користування на 1 рік під город без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків (а.с.8)

В матеріалах справи містяться Акти встановлення та погодження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3 від 18 листопада 2007 року з яких вбачається, що межі земельних ділянок погодженні з співвласницею гр. ОСОБА_13 та з суміжним землекористувачем ОСОБА_7 (а.с. 9, 10).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 25 листопада 2010 року ОСОБА_10, у зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_14, змінила прізвище на «ОСОБА_5» (а.с.5).

КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» 2 лютого 2011 року провело поточну інвентаризацію, під час якої було зафіксовано, що на земельній ділянці позивачем самочинно побудовані будівлі, а саме: прибудови (літ. а, літ. а2, літ. А4-1), а також у будинку здійснене переобладнання - влаштовано житлову кімнату (1-8) (а.с. 11-19).

Вбачається, що позов був пред'явлений до власника земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1, - Черкаської міської ради, третьою особою було залучено ОСОБА_13, що є співвласником будинку по АДРЕСА_1 (частка 11/25) відповідно до довідки ЧООБТІ від 28 квітня 2006 року (а.с. 20).

З вище зазначеного не вбачається, як здійснена прибудова, переобладнання житлової кімнати та визнання за позивачем права власності на дані об'єкти порушують права та інтереси ОСОБА_7 Доводи скаржника, що вона повинна була були залучена до розгляду справи в суді першої інстанції в якості третьої особи є необґрунтованими.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином вбачається, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року не вирішувалися права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_7, тому у неї відсутні підстави для оскарження даного рішення.

Питання, які скаржник ставить в апеляційній скарзі можуть бути предметом розгляду окремого позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у даній справі, яке відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року, на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 352, п.3 ч.1 ст. 362, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2011 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 27 грудня 2018 року.

Судді: Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова