Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1466/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Парія І.О.

за участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка справу за позовом ОСОБА_1 до Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.19).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього надійшла до суду заява, в якій він просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.18).

Треті особа: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились.

У відповідності до ч.ч. ст. 1,2,3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

2. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

3. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже суд вважає, що є передбаченні чинним законодавством підстави для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2010 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія I- ЖД № 247830 виданого виконавчим комітетом Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області 26 листопада 2010 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки №3 в масиві №34, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,42 га, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю IV-ОД №044678, який видано Настасіївською сільською радою Ради народних депутатів 28 травня 2001 року. Третю частину зазначеної земельної ділянки ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 26 серпня 2010 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі під №248 (а.с.8,10-13).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 являється рідним сином померлого 26 листопада 2010 року ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: паспортом ОСОБА_1 серії КК 023052 виданого Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 19 травня 1998 року (а.с.5-6); рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року про встановлення факту родинних відносин (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач від спадщини не відмовився, фактично прийняв спадщину. Це підтверджується тим, що він здійснював поховання батька, з моменту смерті і до цього часу зберігає документи на земельну ділянку та заповіт.

Крім того позивач ОСОБА_1 звертався в нотаріальну контору з проханням розяснити йому порядок отримання спадщини. В нотаріальній конторі повідомили, що ним пропущено термін на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендували звернутись в суд.

Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було визначено додатковий строк тривалістю один місяць, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 26 листопада 2010 року в с. Настасіївка Миколаївського району Одеської області (а.с.7).

Спадкодавцями за заповітом також є брат позивача - ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3.

ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняв про що свідчить його заява від 22 серпня 2017 року, справжність підпису на якій засвідчена секретарем виконавчого комітету Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області ОСОБА_6 08 серпня 2017 року за реєстровим №141 (а.с.17). 28 вересня 2018 року нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було повідомлено, що нотаріус не має можливості оформити йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки ОСОБА_3, котра також є спадкоємцем, не надала відмови від прийняття спадщини, і не прийняла спадщину, що підтверджується письмовим листом №1530 від 28 вересня 2018 року (а.с.18).

Теперішнє місце проживання ОСОБА_3 позивачу не відоме, лише останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на вказані обставини, позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26 листопада 2010 року в с. Настасіївка Миколаївського району Одеської області.

Спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_4 відумерлою у встановленому законом порядку не визнавалась.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом необхідно задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки №3 в масиві №34, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,42 га, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, і належала ОСОБА_4, який помер 26 листопада 2010 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ОД №044678, видано Настасіївською сільською радою Ради народних депутатів 28 травня 2001 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 77, 81, 200, 258, 259, 263, 268 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадщину, в порядку успадкування за заповітом, яка складається з земельної ділянки №3 в масиві №34, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,42 га, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, і належала ОСОБА_4, який помер 26 листопада 2010 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ОД №044678, видано Настасіївською сільською радою Ради народних депутатів 28 травня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О.Парій