Провадження 2/357/4264/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача- Курц В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Тепличний» про визнання права власності на гараж в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 кооперативу «Тепличний» (далі «Відповідач») про визнання права власності на гараж в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

12 вересня 2017 року у віці 66 років помер її батько ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-0К №413379, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1452. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0031 га, наданої для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ГОК «Тепличний», ділянка 94 та гараж на вказаній ділянці №94. Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ст.1269 ЦК України Позивач в шестимісячний термін прийняла спадщину після померлого батька, подавши заяву на прийняття спадщини до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку.

Позивач вказує, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на гараж, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, тобто право власності на гараж.

Позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого 12 вересня 2017 року батька ОСОБА_3.

В судовому засідання Позивач підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 кооперативу «Тепличний» ОСОБА_4 підтримав його доводи, просив позов задовольнити у повному обсязі.Додатково пояснив, що працює головою правління ГОК «Тепличний» з 2000 року. Все, що викладено у позові відповідає дійсності. Проти задоволення позову не заперечував, оскільки це майно дійсно належало батьку Позивача, а тепер має належати його дочці, тобто Позивачу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що являється матірю позивача, підтвердила обставини викладені у позові. Повідомила суду, що приблизно 12 років тому, чоловік ОСОБА_3 приватизував земельну ділянку, на якій розташований гараж, гараж був побудований давно, але чоловік не дооформив документи на нього, сама вона цим питанням не займалась.

Суд, вислухавши пояснення Позивача та свідка повно, обєктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

12 вересня 2017 року у віці 66 років помер батько Позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-0К №413379, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №1452. (а.с. 5).

Позивач в шестимісячний термін прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме на земельну ділянку площею 0,0031 га, для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ГОК «Тепличний», ділянка 94 (девяносто чотири), відповідно (а.с.11-13).

Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №231263, виданого управлінням земельних ресурсів у Білоцерківському районі 09 лютого 2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 06.11.2017 року (а.с.34-55).

Також у матеріалах справи є довідка ГОК «Тепличний» від 25.09.2018 року видана Позивачу ОСОБА_1 про те, що її батько ОСОБА_3 до своєї смерті був членом гаражно-обслуговуючого кооперативу «Тепличний» та був власником гаражу, що знаходиться за адресою місто Біла Церква вулиця Леваневського 130-А у якому йому належала земельна ділянка та гараж №94. Після його смерті членство в кооперативі переведено на його дочку ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до технічного паспорту на гараж №94, який знаходиться за адресою: вулиця Леваневського 130-А місто Біла Церква Київської області , було побудовано у 1990 році та інвентаризаційна вартість гаража становить 73 168 грн. (а.с. 16-17).

Згідно із довідкою №2911 від 18.09.2018 року, виданою Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», згідно паперових носіїв станом до 01.01.2013 року право власності на гараж №94 в гаражно-обслуговуючому кооперативі «Тепличний» по вулиці Леваневського 130-А в місті Біла Церква Київської області, не було зареєстровано (а.с.18).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набуває в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому у користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися нам на свій розсуд.

Таким чином, Позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на гараж, який було збудовано у 1990 році та не потребувало на той час обов'язкового введення в експлуатацію.

Крім того, обставини викладені у позовній заяві підтверджуються матеріалами спадкової справи, яка надана другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області державним нотаріусом ОСОБА_6, щодо майна померлого ОСОБА_3, та з якої вбачається, що Позивач після смерті батька звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про прийняття спадщини на земельну ділянку, інших спадкоємців за законом не має (а.с. 26-84).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, є спадкоємицею за законом, після померлого 12 вересня 2017 року у віці 66 років батька ОСОБА_3, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 254, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кооперативу «Тепличний» про визнання права власності на гараж в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 09100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування після померлого 12.09.2017 року ОСОБА_3 на гараж №94, який знаходиться в ОСОБА_2 кооперативі «Тепличний» за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул. Леваневського 130 а.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено17.12.2018 року.

СуддяОСОБА_7