Провадження № 2/369/3819/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.11.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Головатюк В.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 15 січня 2008 року між ним та АТ КБ «ПриваБанк» був укладений кредитний договір, за яким було отримано кредит в розмірі 598 500 дол. США. 07 вересня 2018 року він дізналась, що Києво-Святошинським ВДВС 29 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з нього грошових коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Вважає, що нотаріус вчинив напис з порушенням чинного законодавства, без документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача за кредитним договором.

Просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №К5ОSGA00000110 від 15 січня 2008 року в розмірі 112623,05 дол. США, - таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, представником відповідача АТ КБ «ПриваБанк» подано до суду відзив на позов. В якому зазначив, що нотаріус вчинив виконавчий напис з дотриманням чинного законодавства та просив відмовити в позов в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача зявився. Просив задоволити позов в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача АТ КБ «ПриваБанк» зявився. Просив відмовити в позов в повному обсязі.

У судове засідання приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання представник Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши обґрунтування позовних вимог, подані сторонами докази, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовими рішеннями.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При розгляді справи судом встановлено, що 15 січня 2008 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриваБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»» та фізична особа громадянин України ОСОБА_3, уклали кредитний договір №К5ОSGA00000110.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 598 500 доларів США, а відповідач зобовязується в порядку та на умовах що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах що передбачені Договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 598 500 доларів США, що не оспорювалось сторонами при розгляді справи.

29 серпня 2018 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 08 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ст.89 вказаного Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.2. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.2 вказаного Переліку у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року справа №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 року, вищевказане положення було визнане незаконним і нечинним.

Отже, на момент вчинення виконавчого напису (08.12.2017 року) були відсутні будь-які правові підстави для цього, оскільки відповідне законодавче положення було визнане нечинним.

Крім того, відповідно до розяснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» наданий банком розрахунок суми заборгованості не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як вбачається із виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 08 грудня 2017 року, нотаріус пропонує стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору №К5ОSGA00000110 від 15 січня 2008 року, боржником за яким є ОСОБА_3

Також, зазначено про те, що строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості провадиться за період з 15 січня 2008 року по 07 вересня 2017 року та складається з заборгованості за відсотками у розмірі 112623,05 дол. США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

За таких обставин з огляду на вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності доказів про безспірність заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором та враховуючи наявність між ним та банком спору щодо виконання кредитного договору, а також відсутність будь-яких правових підстав для цього, оскільки відповідне законодавче положення було визнане нечинним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо доводів АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки банк подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, затвердженим постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, суд не приймає до уваги як необґрунтовані.

Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можливе не лише з підстав недотримання нотаріусом порядку та процедури вчинення виконавчого напису, як помилково вважає представник відповідача, а й у звязку із наявністю спору між кредитором та стягувачем щодо розміру та вцілілому наявності будь-якої заборгованості.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису, де суд вказав, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що між позичальником ОСОБА_3 та банком існує спір щодо наявності заборгованості та настання строків її виплати.

АТ КБ «ПриватБанк» знав про наявний спір, щодо розміру і вцілому наявності боргу, проте всупереч приниципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим ЦК України, направив нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису, пославшись на безспірність заборгованості, що не відповідає дійсності. Крім того, не повідомив нотаріуса про заперечення боржника з цього приводу (правова позиція Верховного Суду України у постановах: від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15; від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 від 11.03.2015 р.).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К5ОSGA00000110 від 15 січня 2008 року в розмірі 1120623,05 дол. США, - таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 листопада 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич