КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/779/2018 Головуючий у 1 інстанції - Астахова О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Шахової О.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія «СК Ютіко», про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої наслідками дорожньо - транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Українська транспортна страхова компанія «СК Ютіко», про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої наслідками дорожньо - транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01 січня 2015 року об 11 год. 50 хв. в с. Гора, Бориспільського району, Київської області, відбулась дорожньо - транспортна пригода за участі автомобілів марки«Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року, водія автомобіля «Volkswagen Caddy» Юрченко І.О.,д.н.з.НОМЕР_6, визнано винним у вчиненні ДТП.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «VolkswagenCaddy», д.н.з. НОМЕР_6 була застрахована в ПАТ «СК «Ютіко», що підтверджується полісом страхування серії НОМЕР_7 від 01 липня 2014 року.

Згідно висновку експертного дослідження №19/15-11 від 16 березня 2015 року позивачу завдано матеріального збитку у розмірі 159 450,80 грн.

ПАТ «СК «Ютіко» відповідно до зібраних документів виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 49 500,00 грн.

Вказував, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що відбулась 01.01.2015 року, сім'я позивача ОСОБА_3 зазнала моральної шкоди, яка полягає у психічних переживаннях та нервовому стресі. Донька, що знаходилася в автомобілі на момент події, крім незначних тілесних ушкоджень, зазнала тяжкого марального потрясіння, в результаті якого боїться їздити на автомобілі. Відбулось погіршення сну, апетиту, з'явився головний біль.

Для здійснення поїздок, доводилось витрачати кошти на міжміський транспорт та таксі. А також витрачати значний час, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

Намагаючись у досудовому порядку врегулювати спір, позивач направляв відповідні листи на адресу відповідача, в результаті чого також поніс додаткові витрати.

З урахуванням ст. 625 ЦК України позивачем розраховано індекс інфляції та 3% річних у зв'язку із тривалим невиконанням зобов'язань по відшкодуванню шкоди.

А відтак, збитки завдані позивачу в результаті ДТП становили 110 450,80 грн., інфляційні втрати - 90 152,01 грн., 3% річних - 10 036,96 грн. франшиза - 500,00 грн., комісія банку - 451,80 грн., витрати на міжміській транспорт та таксі - 9 160,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження 1015,20 грн., поштові витрати 102,00 грн. та 20 000,00 моральної шкоди.

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позивач за зустрічним позовом, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь залишкову вартість залишків автомобіля у розмірі 81 924,65 грн. Провести залік зустрічних позовних вимог, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 дохід, отриманий в результаті пошкодження автомобіля у розмірі 131,23 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 05 травня 2015 року ОСОБА_3 продав свій пошкоджений автомобіль новому власнику, а тому не зміг його представити на вимогу експерта для проведення дослідження з визначення реальної вартості завданих збитків.

Згідно довідки розрахунку від 24 травня 2015 року ОСОБА_3 продав автомобіль за 222 000,00 грн., тобто за наслідками ДТП він отримав дохід у розмірі 131,23 грн. (222 000,00 грн. - 221 868,77 грн.).

Вказувала, що це свідчить про те, що первісний позивач намагається отримати подвійне стягнення, а саме страхове відшкодування, грошові кошти від продажу автомобіля та збитки із винної особи.

Крім того, як вбачається зі звіту №04/05/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.05.2015 року, вартість аварійно пошкодженого КТЗ «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5, з врахуванням ПДВ та інших загальнодержавних податків і зборів становить - 81 924,65 грн., що на думку ОСОБА_2 підлягає стягненню із ОСОБА_3 на її користь.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія «СК Ютіко», про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої наслідками дорожньо - транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки, завдані в результаті дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 110 466,00 грн., інфляційні втрати - 29 466,58 грн., 3% річних - 6 400,98 грн., 1000.00 грн. моральної шкоди та 1 950,53 грн. судових витрат, а всього 149 283 грн. 11 коп.

В іншій частині - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що місцевим судом не вірно встановлений розмір завданих збитків, з посиланням на неналежні та недопустимі докази.

Вказує, що суд першої інстанції не об'єктивно та необґрунтовано прийняв до уваги висновок експертного дослідження.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній і просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Судом встановлено, що 01 січня 2015 року об 11 год. 50 хв. в с. Гора, Бориспільського району, Київської області, відбулась дорожньо - транспортна пригода за участі автомобілів марки «Volkswagen Caddy», д.н.з.НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Octavia Tour»,д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів (Т. 1, а.с. 6).

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_7 від 01 липня 2014 року цивільна відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_6, була застрахована в ПАТ «СК «Ютіко», терміном дії з 02 липня 2014 року до 01 липня 2015 року включно (Т.2, а.с. 29).

01 січня 2015 року стався страховий випадок.

За даними звіту №04/05/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.05.2015 року, здійсненого на замовлення ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ФОП ОСОБА_5, матеріальний збиток КТЗ «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5, з урахуванням ПДВ та інших загальнодержавних податків і зборів становить 150 414,65 грн. (Т.2 а.с. 35-41).

На підставі поданої ОСОБА_3 заяви про здійснення страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, ПАТ «Українська транспортна страхова компанія «СК Ютіко» здійснило страхову виплату в межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи у сумі 49 500,00 грн. (50 000,00-500,00 грн), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №1548 від 15.07.2015 року, №1888 від 25.08.2015 року, №1839 від 16.07.2015 року, №1871 від 17.07.2015 року, №1885 від 20.07.2015 року, №1929 від 14.08.2015 року, №1953 від 18.08.2015 року, №1980 від 20.08.2015 року, №1905 від 26.08.2015 року (Т. 2 а.с. 20-28).

За замовленням ОСОБА_3, судовим експертом Державного науково - дослідного експертно -криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 був складений висновок експертного дослідження від 16 березня 2015 року №19/15-11, для визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, яка сталась 01.01.2015 року.

З висновку убачається, що власнику колісного транспортного засобу «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_3, станом на момент проведення експертного дослідження, матеріальний збиток становить 159 450,80 грн. (Т.1, а.с. 9-12, 81-97).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року призначено по справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (Т. 1, а.с. 152).

На вирішення експертів поставлено питання щодо вартості матеріальної шкоди (збитку), завданого в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка відбулась 01.01.2015 року, власнику автомобіля «Skoda OctaviaTour», д.н.з. НОМЕР_5, що належить ОСОБА_3 та залишкової вартість пошкодженого автомобіля (вузлів та агрегатів).

15 лютого 2017 року надійшло повідомлення експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку, у зв'язку з неможливістю надати на огляд автомобіль «SkodaOctavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5 або фотознімків пошкодженого автомобіля (Т.1, а.с. 176).

З пояснень ОСОБА_3 встановлено що, транспортний засіб «Skoda Octavia Tour», д.н.з. НОМЕР_5 після пошкодження при ДТП не підлягав відновленню. Недоцільність відновлювального ремонту КТЗ також підтверджується даними висновків експертного дослідження №04/05/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.05.2015 року та висновку експертного дослідження від 16.03.2015 року № 19/15 -11 судового експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_3 здійснив відчуження автомобіля, що унеможливило проведення судової автотоварознавчої експертизи призначеної за ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2016 року.

Як вбачається із Довідки-рахунку від 24 травня 2015 року автомобіль Шкода Октавіа продано ОСОБА_8 за 222 000 гривень ( а.с.236).

Відповідно до ст.. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі, якщо автомобіль визнано фізично знищеним власнику повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до аварії та після дорожньо-транспортної пригоди.

На час дорожньо-транспортної пригоди вартість автомобіля становила відповідно до Звіту 04/05/15 150 414, 65 гривень ( а.с.35, 41)

Відповідно до Звіту від 16.03.2015 року № 19/15-11 вартість автомобіля до ДТП становила 159 450, 80 грн. ( а.с.82 зворот).

Позивач просив виходити із вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 159 450, 80 грн.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки-рахунку від 24 травня 2015 року автомобіль Шкода Октавіа продано позивачем ОСОБА_8 за 222 000 гривень ( а.с.236). Окрім того, страхова компанія відшкодувала позивачу завдану шкоду в розмірі 49 500 гривень.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачу фактично компенсовано вартість автомобіля до ДТП, а тому матеріальна шкода на час розгляду справи відсутня і стягненню не підлягає, в цій частині в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

Пояснення позивача про те, що фактично автомобіль після ДТП ним продано за суму меншу, ніж зазначено у Довідці-рахунку, позивачем не доведені. За яку саме суму він продав автомобіль , він не вказав. Підстав не сприймати довідку як достовірну у суду немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог лише в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року, водія автомобіля «Volkswagen Caddy» ОСОБА_2., д.н.з.НОМЕР_6, визнано винною у вчиненні ДТП.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, оскільки порушено було звичайний ритм життя позивача з вини відповідача, завдано моральних страждань, хвилювань. З урахуванням ступеню вини відповідача, характеру моральних страждань позивача суд прийшов до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

В частині стягнень, передбачених ст.. 625 ЦК України колегія відмовляє, оскільки між сторонами існують деліктні, а не зобов'язальні правовідносини. Рішення суду, яке б трансформувало деліктні відносили у зобов'язальні, ще постановлено не було, а тому підстав для застосування ст.. 625 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Оскільки суд задовольняє вимоги позивача частково, то з відповідача на його користь стягує судові витрати в розмірі 1950, 53 гривні.

Позивач за зустрічним позовом просила в разі стягнення з неї на користь позивача матеріальної шкоди зобов'язати позивача передати їй залишки пошкодженого автомобіля.

Оскільки в частині стягнення матеріальної шкоди суд відмовляє, то і в задоволенні зустрічних позовних вимог також повинно бути відмовлено. Крім того, судом встановлено, що залишки автомобіля позивачем продані, тому вимога про зобов'язання передати їй відповідачу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 000 гривень моральної шкоди та 1950,53 гривні судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: