КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3521/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/2612/17

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Чех Н.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

15 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі до 30 травня 2009 року, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те, що добровільно про сплату аліментів на дитину домовитися з відповідачем не вдається, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду від 27 квітня 2017 року задоволено, скасовано заочне рішення від 27 квітня 2017 року.

26 січня 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7 111,15 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий час, а саме у розмірі по 3 600,00 грн. за кожен місяць, за останні три роки, починаючи з 14 лютого 2014 року, посилаючись на те, що її заробітної плати не вистачає для задоволення потреб дитини, і 400 грн., які відповідач щомісячно пересилав на дитину є недостатніми. З урахуванням мінімальних потреби сина та витрат на додаткове медичне обслуговування розмір аліментів повинен становити на місяць 7 111,15 грн. Також зазначала, що відповідач має часті поїздки за межі України, має у власності нерухоме майно, його стан здоров&q?та;я задовільний, інших аліментних зобов'язань не має, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають, а тому він у змозі сплачувати аліменти на утримання сина саме в такому розмірі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 640 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дніпровського районного суду у м. Києві від 17 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд неповно з&quІг;ясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначав що, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, суд не врахував, що відповідач з жовтня 2017 року проживає за межами України та працює у США, що підтверджує отримання ним доходу.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що під час визначення щомісячного розміру аліментів для забезпечення гармонічного розвитку дитини, позивач виходив з реальних ринкових цін, не звернув увагу на доводи позивача та надані докази, у зв'язку з чим необґрунтовано визначив розмір аліментів 2000 грн. щомісячно.

Вважав, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, відійшов від рівності сторін, які мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою та не застосував норми ст. 150 Сімейного кодексу України.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1 000,00 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що, стягуючи з нього аліменти у розмірі 2 000,00грн. щомісячно, суд не врахував, що він не працює, позивачка отримує заробітну плату у розмірі 13 321 грн., син ОСОБА_6 отримує щомісячно дохід у вигляді стипендії розмірі 980 грн., він не ухиляється від своїх обов'язків та перераховує на банківську карту сина 800-900 грн. щомісяця, а на день народження 5000 грн. Сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має фінансової можливості.

При ухваленні рішення судом не було враховано пояснення допитаного у якості свідка неповнолітнього сина ОСОБА_6 ОСОБА_6, який пояснив, що батько крім грошей іноді купує йому речі та кожні вихідні проводить з ним час в розважальних центрах.

14 грудня 2018 року представник ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4, в якому просив вказану скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000,00 гривень щомісячно скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі та стягнення аліментів у розмірі 7111,15 грн.

Зазначає, що доводи відповідача про його фінансову неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі є безпідставними. Відповідач проживає к США понад один рік, сплачує там за своє проживання у орендованому житлі, купує собі одяг, продукти харчування. Розмір свого заробітку відповідач приховує. Між ти, він має не тільки рівні права щодо дитини, а і рівні з позивачкою обов&qu=U;язки щодо утримання та виховання дитини.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &q?ру;Про судоустрій і статус суддів&q?ац; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?иї;Голос України&qu/s; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &qu f;Голос України&quNe; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги відповідача та просив її задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги позивачки заперечував, просив її залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2000 року. 30 травня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Від цього любу мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час в розмірі 3 600,00 грн. за кожен місяць за останні три роки, починаючи з 14 лютого 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано, доказів утримання відповідачем непрацездатних батьків також не надано, відсутність доходів не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з моменту звернення до суду з позовом і до повноліття підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. З урахуванням того, що позивачка не надала суду жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача у період з 14 лютого 2014 року, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, у задоволенні її позовних вимог по стягнення з відповідача на користь сина аліментів за минулий період у розмірі 3 600 грн. слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та відповідають вимогах процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 51 Конституії України встановлено, що кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім'ї; що державою однаково охороняється як батьківство, так і материнство.

Сімейне законодавство також містить норми, що імплементують вказані принципи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2,3 статі 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом достовірно встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_6 проживає з матір&q? т;ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, батько ОСОБА_4 проживає окремо від дитини, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільної дитини, оскільки таким є його обов'язок як батька, визначений нормами ст.ст. 141, 180, 181 СК України.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_4 та наявності у нього стабільного регулярного доходу, так як відповідач не надав жодних доказів на підтвердження рівня свого матеріального забезпечення і його джерел, а також не спростував своєї можливості сплачувати щомісячно на утримання спільної дитини аліментів, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не надав доказів наявності у нього на утриманні інших осіб, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом з 15 лютого 2017 року і до його повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина у сумі 2000,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції не врахував її доводів про те, що відповідач з жовтня 2017 року проживає за межами України та працює у США, що підтверджує отримання ним доходу, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушенні вказаних вимог процесуального права позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач працює у Сполучених Штатах Америки та отримує там доходи, а тому такі її доводи є припущенями, а рішення суду не може грунтуватись на припущеннях. Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня.

Доводи апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував, що обгрунтовуючи свої позовні вимоги та визначаючи розмір аліментів у сумі 7 111,15 грн., позивач враховувала потреби для забезпечення гармонічного розвитку дитини у місяць, реальні ринкові ціни, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані доводи позивачки та надані на їх підтвердження докази досліджувались та перевірялись судом першої інстанції. При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції вірно зазначив, що у свій розрахунок розміру аліментів позивачка включила і витрати на лікування, оздоровлення дитини, комунальні платежі, розвиток здібностей дитини, що в розумінні ст. 185 СК України, є додатковими витратами, зумовленими особливими обставинами і не входять у розмір щомісячних аліментів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що визначаючи розмір аліментів суд не врахував матеріальне становище та фінансові можливості відповідача є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності не надано, доказів утримання відповідачем непрацездатних батьків не надано, а відсутність доходів не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину.

При цьому, ОСОБА_4, жодних доказів того, що він регулярно та стабільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, суду не надав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та апеляційної скарги ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: