Справа № 369/2171/17
Провадження №2-р/369/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Головатюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 04.04.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що рішення суду від 04.04.2017 року по справі № 369/2171/17-ц підлягає виконанню з дня предявлення позову, а саме з 27.02.2018 року.

Заявник вказує, що враховуючи викладене державному виконавцю Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 та відповідачу не зрозуміло який розмір аліментів відповідач повинен сплатити, а саме 3000, 00 грн. за 2 дні в лютому 2017 року (з 27.02.2017 по 28.02.2017 року) чи пропорційно кількості днів в сумі 200 грн. за лютий 2017 року.

На підставі викладеного заявник просив розяснити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2017 року по справі № 369/2171/17-ц, а саме, який розмір аліментів Відповідач повинен сплатити за лютий 2017 року, так як рішення підлягає виконанню з 27.02.2017 року, а саме суму в розмірі 3000, 00 грн. за два дні в лютому 2017 року ( з 27.02.2017 по 28.02.2017 року) чи пропорційно кількості днів в сумі 200 грн. за лютий 2017 року.

До судового засідання сторони не зявились. Відповідно до ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

В даному випадку заявник просить суд розяснити рішення суду шляхом внесення в нього нових даних, а саме суми яка підлягає стягненню за два дні в лютому 2017 року.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2018 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 27.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття та стягнуто судовий збір.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року вищевказане рішення суду було залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 25 липня 2018 року Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року та Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року залишено без змін.

У відповідності до ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 8 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в задоволенні заяви про розяснення рішення суду від 04.04.2017 р. Києво-Святошинського районного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, необхідно відмовити, оскільки рішення є чітким та зрозумілим та додаткового роз'яснення не потребує, а здійснення розрахунку заборгованості по аліментам віднесено до компетенції виконавця.

Керуючись ст.ст.258,260,271,353,354,355 ЦПК України ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 04.04.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.С. Пінкевич