Справа № 462/1391/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розміру частки у праві власності на квартиру

встановив:

Позивачка у березні 2018 року звернулася у суд з позовом до відповідача, уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просить визначити, що частка ОСОБА_3, який помер 26.08.2017р., у належній на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1, становить 1/3 частки квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Після смерті 26 серпня 2017 року ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі і на частину квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 і брату ОСОБА_5 02.07.2015 року ОСОБА_6 померла. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.2016 року ОСОБА_3 набув право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3. Таким чином, ОСОБА_3 та його брату ОСОБА_5 належали на праві спільної сумісної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, а ОСОБА_3 також належала на праві приватної власності 1/3 частини цієї квартири. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 12 березня 2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину, згідно якого після смерті чоловіка вона успадкувала 1/3 частину вказаної квартири. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо іншої 1/3 частини квартири з посиланням на те, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені. В позасудовому порядку визначити розмір часток, що залишилися після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовився, так як безпідставно вважає, що його частка у квартирі більша ніж частка її померлого чоловіка, що змусило її звернутися з даним позовом до суду. На підставі ст. 368, 370, 372 ЦК України просить позов задовольнити.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, проте представник позивачки подала до суду заяву, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який до суду не зявився, відзиву не подав, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та членам її сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 15625-3 /а.с.10/. Дана квартира приватизована згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ від 3 липня 2015 року /а.с.7/, ОСОБА_6 померла 02 липня 2015 року.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 /а.с.11/, ОСОБА_3 успадкував після смерті 02 липня 2015 року ОСОБА_6 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №273498 від 06 травня 2016 року /а.с.4/, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 6 травня 2016 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №478076 від 26 серпня 2017 року /а.с.8/, ОСОБА_3 помер 26 серпня 2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 26 серпня 2017 року. Нотаріусом ОСОБА_7 видано спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 березня 2018 року на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 /а.с.12/.

Поставновою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 лютого 2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 з посиланням на те, що документу, який би визначав розмір частки померлого у праві спільної сумісної власності на квартиру, що спадкується, нотаріусу не представлено /а.с.9/.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Із наведеного вбачається, що співвласникам квартири АДРЕСА_1 належалося по 1/3 ідеальній частині такої кожному, в тому числі за померлим ОСОБА_3, на яку відкрилася спадщина.

Із врахуванням вищенаведеного та того, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для збільшення чи зменшення часток, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити, що частка ОСОБА_3, який помер 26.08.2017р., у належній на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_4, становить 1/3 частки квартири.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704грн. 80 коп. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, який помер 26.08.2017р., у належній на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_4, становить 1/3 частки квартири.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 81117 с. Годовиця, вул. Л. Українки, 49 Пустомитівський район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне судове рішення складено 15.08.2018 року.

Суддя: