Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 2-4828/11 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц /778/1686/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Бєловій А.В.

за участі:

позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про приведення ідеальної частки в праві спільної часткової власності у відповідності до реальної, виділ частки майна із спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою, яку було остаточно уточнено 14 грудня 2017 року (т. 3 а.с. 2).

В обґрунтування позовних вимог вказали, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С.Г. 13 квітня 1978 року ( р. № 2077) ОСОБА_4 на праві власності належать 7/24 частки житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. (р. № 2381), належать на праві власності 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1. Загальний розмір належних їм часток в житловому будинку складає 23/48. Відповідачі у справі є співвласниками вказаного житлового будинку в наступних частинах: ОСОБА_7 належать 3/16 частки; ОСОБА_5 - 1/9, ОСОБА_6 - 1/9, ОСОБА_8 - 1/9, що разом складає 1/3 частку.

На земельній ділянці АДРЕСА_1 відповідно до даних технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012 року розташовані: жилий будинок літ. "А" вартістю 39 471 грн., сіни літ. "а1" вартістю 8 754 грн. з ґанком вартістю 96 грн. та козирком вартістю 215грн., сіни літ. "а2" вартістю 8 497 грн. з козирком вартістю 246 грн., жилий будинок "Б" вартістю 70 105грн. з сіньми "б2" вартістю 15 709 грн., сіни "б" вартістю 6 142грн. з ґанком вартістю 96 грн., сіни "б1" вартістю 11 059 грн., сіни "б3" вартістю 107 162 грн., літня кухня літ. "В" вартістю 5 215 грн., літня кухня "Д" вартістю 9 155грн. з підвалом вартістю 5 469 грн., альтанка "Е" вартістю 1 370 грн., альтанка літ. "С" вартістю 2 683 грн., альтанка літ. "Ш" вартістю 52 398 грн. зі сходами вартістю 1 605 грн., балкон до "Ш" вартістю 17 458 грн., сарай "X" вартістю 7 088 грн., гараж "П" вартістю 9 218 грн., надбудова "Ю" вартістю 54 338 грн., гараж "Ч" вартістю 19 626 грн. з підвалом під "Ч" вартістю 7 419 грн., душ "У" вартістю 849 грн., душ "Ф" вартістю 979 грн., вбиральня "З" вартістю 1 239 грн., вбиральня-душ "Ц" вартістю 1 570 грн., сарай-альтанка "Н" вартістю 898 грн., сарай "М" вартістю 1 995 грн., ворота № 1 вартістю 589 грн., паркан № 2 площею 15,4 кв .м вартістю 3 683 грн., паркан № 4 площею 15,3 кв. м вартістю 1 417 грн., паркан № 7 площею 28,4 кв. м вартістю 6 792 грн., паркан № 8 площею 42,9 кв. м вартістю 10 260 грн., хвіртка № 5 вартістю 215 грн., хвіртка № 6 вартістю 699 грн., замощення "І" площею 89,6 кв. м вартістю 2 426 грн., замощення "II" площею 118,1 кв. м вартістю 14 679 грн. Зазначений склад домоволодіння підтверджено судовим експертом під час візуального дослідження на місці при проведенні судової будівельно-технічної експертизи № 144/12-17 від 12.12.2017 року. Вартість житлового будинку та належних до нього господарчих будівель і споруд складає 510 964грн.

Фактично житлові будинки літ. "А", літ. "Б" складаються з ізольованих квартир, а саме квартир № 1, № 2, № 3, № 4, які належать сторонам у справі.

Згідно Протоколу № 1 засідання виконавчого комітету Осипенківської міської Ради депутатів трудящих № 6 від 07.01.1954р. у рішення виконкому № 526 від 11.09.1953р. внесено наступні зміни: "встановити площу земельної ділянки по АДРЕСА_3 - 804,0 кв. м".

Рішенням місцевої Ради депутатів працівників від 30.05.1968р. внесено зміни в найменування та нумерацію вулиць і будинків по місту, у зв'язку з чим будинку замість АДРЕСА_3 присвоєно адресу АДРЕСА_4. Рішенням виконкому міськради депутатів працівників від 15.12.1976р. "Про впорядкування нумерації будинків та найменувань вулиць" адреса будинку змінилась з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1.

У період з 1979р. по 2001р. ОСОБА_4 на території земельної ділянки вказаного будинку був збудуваний житловий будинок літ "Б1", сіні літ. "б3", гараж літ. "П". Пунктом 1.2 Рішення міськвиконкому № 319 від 08.06.2000р. дозволено оформити гараж літ. "П", альтанку літ. "С".

Пунктом 1.1 Рішення № 693 від 08.12.2010р. виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_4 надано дозвіл на виробництво проектно-вишукувальних робіт для будівництва майстерні над гаражем "П". На підставі вказано рішення ним побудовано надбудову літ. "Ю".

Оскільки будівництво здійснювалось ним за згодою усіх співвласників та у встановленому законом порядку, позивачі вважають, що підлягають приведенню їх ідеальні у відповідність з реальними частками.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 031/04-13 від 02.04.2013р. фактична частка ОСОБА_4 по відношенню до домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012р. без врахування самовільно зведених об'єктів, складає 63,70% або 7/11 частки домоволодіння.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 031/04-13 від 02.04.2013 року фактична частка ОСОБА_3 по відношенню до домоволодіння АДРЕСА_1, з урахування технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012р. та без урахування самовільно зведених об'єктів, складає 12,54% або 1/8 частку домоволодіння.

Висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 144/12-17 від 12.12.2017 року встановлено, що на час обстеження співвласник ОСОБА_4 в рахунок 7/24 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "Б", а саме: кімнатою № 4-3-4 площею 12,4 кв. м вартістю 9 778 грн., кімнатою № 4-7 площею 14,1 кв. м вартістю 11 119 грн., кімнатою № 4-8 площею 10,7 кв. м вартістю 8 438 грн.; прибудовою "б2" вартістю 15 709 грн.; прибудовою "б3" вартістю 107 162 грн.; гаражем "П" вартістю 9 218 грн.; альтанкою літ. "Ш" вартістю 52 398 грн.; сходами до "Ш", балконом до "Ш" вартістю 17 458 грн.; альтанкою літ. "С" вартістю 4 783 грн.; надбудовою "Ю" вартістю 54 338 грн.; часткою замощення II площею 47,6 кв. м вартістю 5 916 грн.; часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м площею 27,6 кв. м вартістю 6 601грн.

Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в рахунок 7/24 ідеальних часток складає 304 523 грн. Частка в загальній власності на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яка належить ОСОБА_4, складає 59,60 % або 59/99 частки домоволодіння.

Співвласник ОСОБА_3 в рахунок 3/16 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "А", а саме: кімнатою № 1-5 площею 19,3 кв. м вартістю 13 952 грн., кімнатою № 1-6 площею 6,1 кв. м вартістю 4 410 грн., коридором № 1-7 площею 4,5 кв. м вартістю 3 253 грн.; прибудовою "а2" вартістю 8 497 грн.; козирком "до а2" вартістю 246 грн.; душем "Ф" вартістю 979 грн.; сараєм-альтанкою "Н" вартістю 898 грн.; альтанкою "Е" вартістю 1 370 грн.; літньою кухнею "Д" вартістю 9 155 грн.; підвалом "під Д" вартістю 5 469 грн.; парканом № 7 вартістю 6 792 грн.; парканом № 4 вартістю 1 417 грн.; воротами № 1 вартістю 589 грн.; часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м вартістю 555 грн.; часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м вартістю 1 937 грн.

Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, якою фактично користується ОСОБА_3 в рахунок 3/16 часток, складає 59 519 грн. Частка в загальній власності на домоволодіння, яка їй належить, складає 11,65 % або 5/43 частки домоволодіння.

У висновках додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 014/07-12 від 09.07.2012р., додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 029/03-13 від 05.03.2013р., експертом встановлено технічну можливість виділити ОСОБА_4 в рахунок належної йому частки: у житловому будинку літ. "Б" кімнату № 4-3-4 площею 12,4 кв. м, кімнату № 4-7 площею 14,1 кв. м, кімнату № 4-8, площею 10,7 кв. м, прибудову (сіни) літ. "б2" вартістю 15 709 грн., прибудову (сіни) літ. "б3" вартістю 107 162 грн., гараж "П" вартістю 9 218 грн., альтанку літ. "Ш" вартістю 52 839 грн. зі сходами до "ПІ" вартістю 1 605 грн., балконом до "Ш" вартістю 17 458 грн., альтанкою літ. "С" вартістю 4 783 грн., надбудовою "Ю" вартістю 54 338 грн., часткою замощення "II" площею 47,6 кв. м вартістю 5 916 грн., часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м і площею 27,6 кв. м, вартістю 6 601 грн.

Експертом також встановлено технічну можливість виділити ОСОБА_3 в натурі в рахунок належної їй частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1: у житловому будинку літ. "А" кімнату № 1-5 площею 19,3 кв. м вартістю 13 952 грн., кімнату № 1-6 площею 6,1 кв. м вартістю 4 410 грн., коридор № 1-7 площею 4,5 кв. м вартістю 3 253 грн., прибудову (сіни) літ. "а2" вартістю 8 497 грн. з козирком до "а2" вартістю 246 грн., душ літ. "Ф" вартістю 979 грн., сарай-альтанку літ. "Н" вартістю 898 грн., альтанку "Е" вартістю 1 370 грн., літню кухню літ. "Д" вартістю 9 155 грн., погріб (підвал) під "Д" вартістю 5 469 грн., парканом № 7 вартістю 6 792 грн., парканом № 4 вартістю 1 417 грн., воротами № 1 вартістю 589 грн., часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м вартістю 555 грн., часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м вартістю 1 937 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили привести у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 59/99 часток, за ОСОБА_3 - на 5/43 часток та виділити кожному з них в натурі на належні їм реальні частки ті приміщення у будинках та ті будівлі і споруди у спільному дворі, які знаходяться в їх фактичному користуванні, згідно із зазначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи та додаткових експертиз.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення позивачів, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.

Загальний розмір належних позивачам часток в житловому будинку складає 23/48 (7/24+3/16=23/48).

ОСОБА_5 на праві власності належить 1/9 частка, ОСОБА_6 - 1/9, ОСОБА_8 - 1/9, що разом складає 1/3 частку, що підтверджено договором купівлі - продажу від 21. 08. 1999р., реєстраційним посвідченням БПТІ, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26.08.2005р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 56 від 18.02.2016р. АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_2.

Позивачі вказували на те, що у період з 1979 року по 2001 рік ОСОБА_4 на території земельної ділянки АДРЕСА_1 було збудовано житловий будинок літ "Б1", сіні літ. "б3", гараж літ. "П".

Пунктом 1.2 рішення міськвиконкому № 319 від 08.06.2000р. дозволено оформити ОСОБА_4, який проживає за адресою вул. АДРЕСА_1 - гараж літ. "П", альтанку літ. "С".

Пунктом 1.1 рішення № 693 від 08.12.2010р. виконавчого комітету Бердянської міської ради надано дозвіл ОСОБА_4 на виробництво проектно-вишукувальних робіт для будівництва майстерні над гаражем "П". На підставі вказано рішення ОСОБА_4 побудовано надбудову літ. "Ю".

Згідно висновку проведеної у цій справі судової будівельно-технічної експертизи та додаткових до неї експертиз, співвласник ОСОБА_4 в рахунок 7/24 часток фактично користується: частиною житлового будинку літ. "Б", а саме кімнатою № 4-3-4 площею 12,4 кв. м, кімнатою № 4-7 площею 14,1 кв. м, кімнатою № 4-8 площею 10,7 кв. м; прибудовою "б2"; прибудовою "б3"; гаражем "П"; альтанкою літ. "Ш"; сходами до "Ш", балконом до "Ш"; альтанкою літ. "С"; надбудовою "Ю"; часткою замощення II площею 47,6 кв. м; часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м площею 27,6 кв. м. Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, якою фактично користується ОСОБА_4 в рахунок 7/24 ідеальної частки становить 304 523 грн. Частка в загальній власності на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яка належить ОСОБА_4 складає 59,60 % або 59/99 частки домоволодіння.

Співвласник ОСОБА_3 в рахунок 3/16 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "А", а саме: кімнатою № 1-5 площею 19,3 кв. м, кімнатою № 1-6 площею 6,1 кв. м, коридором № 1-7 площею 4,5 кв. м; прибудовою "а2"; козирком "до а2"; душем "Ф"; сараєм-альтанкою "Н"; альтанкою "Е"; літньою кухнею "Д"; підвалом під "Д"; парканом № 7; парканом № 4; воротами № 1; часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м; часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м. Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд. якою фактично користується ОСОБА_3 в рахунок 3/16 частки, складає 59 519грн. Частка в загальній власності на домоволодіння, яка належить ОСОБА_3, складає 11,65 % або 5/43 часток домоволодіння.

У висновках додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 014/07-12 від 09.07.2012 року, додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 029/03-13 від 05.03.2013 року експертом встановлено технічну можливість виділення в натурі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 їх часток.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі здійснювали поліпшення спільного майна у вигляді своєї частки на земельній ділянці, закріпленій за домоволодінням, без згоди з іншими співвласниками, зокрема, такої згоди не надавали ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а також ОСОБА_11, за життя якої здійснювалось будівництво, тому у відповідності до ст. 119 ЦК УРСР, ч. 3 ст. 357 ЦК України частки позивачів у такому разі не підлягають зміні у бік збільшення та, відповідно, не можуть бути виділені в натурі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наголошують на неправильності висновків в тій частині, що не було згоди всіх співвласників на будівництво прибудов, гаражу, майстерні, оскільки матеріалами справи підтверджується протилежне, що таку згоду було отримано при будівництві та перебудові усіх об»єктів, які вони мають у володінні. Також вважають, що суд неправомірно відмовив у виділенні їх часток в натурі, оскільки таку технічну можливість встановлено у висновках судової будівельно-технічної експертизи та додаткових експертиз, та така можливість не втрачається у випадку відмови у збільшенні їх часток за рахунок здійснених поліпшень, оскільки останні все одно належать їм.

Дослідивши вказані доводи, колегія частково погоджується з ними з огляду на наступні обставини.

Відповідного ст. 119 ЦК УРСР ( ред. 1963р.), що діяв на час основного будівництва, якщо учасник спільної часткової власності на житловий будинок збільшив у ньому за свій рахунок корисну площу шляхом прибудови, надбудови або перебудови, здійсненної за згодою інших учасників і у встановленому порядку, частки учасників в спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями у ньому підлягають відповідній зміні.

Частина 3 статті 357 ЦК України (ред. 2004р.) унормовує таким чином відносини між співвласниками спільної часткової власності: співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Таким чином, для збільшення часток у праві спільної часткової власності як за ЦК в ред. 1963р., так і за ЦК в ред. від 2004р. необхідна безумовна згода усіх співвласників, які були такими на час будівництва кожної споруди, при цьому ця згода повинна бути належним чином оформлена.

Встановлено, що на час придбання ОСОБА_4 7/24 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 13.04.1978р. на земельній ділянці, закріпленій за цим домоволодінням у розмірі 804 кв. м знаходились наступні будівлі і споруди: житлові будинки літ. А площею 37,3 кв. м, літ. Б площею 65,43 кв. м, тамбур літ. «а», сіни літ. «а-І», літ. «б», «б-І», сараї літ. В, Г, Д, Е, Л туалети літ. Ж, З, колодязь літ. К, крильце літ. К-І, ворота № 1, паркани №№ 2, 3 ( Т. 1 а.с. 16-17).

Тобто у вказаному договорі не визначені в натурі приміщення у будинку та господарські споруди, які складають 7/24 часток, придбаних ОСОБА_4

З рішення виконкому БМР № 428 від 06.10.1983р. вбачається, що ОСОБА_4 дозволено оформити вже побудовані сіни літ. «б-2», та літню кухню літ. К ( Т. 1 а.с. 88).

За технічним паспортом, який був долучений позивачами до позовної заяви, від 27.11.2008р. співвласниками домоволодіння на той час були: ОСОБА_4 - 7/24 часток, ОСОБА_3 - 3/15 частки, ОСОБА_11 - 1/9 частка, ОСОБА_5 - 1/9 частка, ОСОБА_6 - 1/9 частка, ОСОБА_8 - 1/9 частка ( т. 1 а.с. 11).

Станом на дату складання цього технічного паспорту на території домоволодіння з»явились наступні нові будівлі та прибудови: сіни літ. «б-3» ( побудова 2004р.), житлова прибудова літ. «а-2», альтанки літ. Н, С, Ш ( побудова 2002р.), сараї літ. Х (побудова 2003р.), літ. М, гаражі літ. П ( побудова 1984р.), Ч ( побудова 2002р.), душові літ. У, Ф.

З вказаних нових будівель і споруд ОСОБА_4 протягом 1979р. по 2001р. збудовані: прибудова літ. «б-3», альтанка літ. С, Ш, гараж літ. П, а в подальшому - майстерня літ. Ю над гаражем літ. П.

На час набуття сім»єю ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу від 21.08.1999р. права власності на частку домоволодіння по АДРЕСА_1 вказані будівлі були відсутні на території домоволодіння як узаконені ( Т. 1 а.с. 65).

В 2000р. ОСОБА_4, маючи намір на реєстрацію у законний спосіб прибудови - альтанки літ. С та гаражу літ. П, звернувся з відповідною заявою до виконкому міської ради.

Рішенням виконкому Бердянської міської ради № 319 від 08.06.2000р. надано дозвіл управлінню архітектури та містобудування, державному КПТІ оформити документи на збудовані та перебудовані будівлі громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, зокрема, ОСОБА_4 - на гараж літ. П, альтанку літ. С, ОСОБА_11 - в будинку літ. А на жилу кімнату № 2-2 пл. 12,8 кв. м, переобладнану з кухні ( Т. 1 а.с. 87).

В довідці № 4673/05-В-4007 від 16.12.2011р. виконкому БМР зазначено, що пунктом 2.3 цього ж рішення узгоджено будівництво нежилого приміщення до кв. № 4 ( належна ОСОБА_4 ) в будинку літ. Б, яке буде з»єднувати прибудову до будинку Б - альтанку літ. Ш з кухнею літ. К ( Т. 1 а.с. 89-91).

В такий спосіб окремо побудована кухня літ. К була з»єднана з альтанкою Ш, утворивши прибудову літ. «б-3» до будинку через так званий коридор, який з»єднує будинок з кухнею.

Згідно з висновком про технічну можливість оформлення документів на вказані об»єкти від 14.04.2000р. згода співвласників на це існує, що підтверджується їх спільною заявою від 12.04.2000р. ( Т. 1 а.с. 90- зворот, 98).

Також 04.07.2000р. надано дозвіл ОСОБА_4 головним архітектором на оформлення гаражу літ. П, альтанки літ. С та узгоджено будівництво нежитлового приміщення до кв. 4 будинку літ. Б - так званий коридор.

Суд, перевіряючи заперечення відповідачів щодо наявності їх згоди на оформлення ОСОБА_4 вищезазначених самочинних побудов, здійснив відповідне з»ясування наявності такої згоди співвласників та встановив наступні обставини.

Станом на 01.04.2000р. співвласниками домоволодіння є: ОСОБА_4, сім»я ОСОБА_6 - 3 особи (зокрема, син ОСОБА_13 неповнолітній ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Отже, має бути згода 5 співвласників.

У заяві від 05.04.2000р., у якій ОСОБА_4 просить узаконити йому самовільні споруди: гараж літ. П, альтанку літ. С, будівництво нежитлового приміщення - коридору, який з»єднує кухню літ. К з будинком, в якій під заявою мається 5 підписів, зокрема, самого ОСОБА_4 та чотирьох інших співвласників ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 ( Т. 1 а.с. 91).

Співвласник ОСОБА_11 взагалі не підписувала вказану заяву.

У заяві від 12.04.2000р., у якій чотири співвласники ОСОБА_12 та відповідачі ОСОБА_8 не заперечують проти узаконення ОСОБА_4 побудованих ним будівель: гаражу літ. П, альтанки літ. С, коридору, який з»єднує будинок з кухнею, також не міститься підпису ОСОБА_11 ( Т. 1 а.с. 98).

В матеріалах справи міститься висновок експерта № 88 від 03.09.2012 року, з якого вбачається, що у заяві на ім"я головного архітектора м. Бердянська від 05.04.2000 року з проханням узаконити самовільні будівлі підписи виконані не ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а іншою особою. В заяві від 12.04.2000р. підписи від імені ОСОБА_14 та ОСОБА_5 виконано ними, а підпис від імені ОСОБА_8 виконано не ним, в іншою особою ( Т. 1 а.с. 191).

Чи виконано підпис від імені неповнолітнього ОСОБА_8 кимось із батьків експертиза не з»ясовувала.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що не можна вважати, що малась беззаперечна згода всіх співвласників на оформлення ОСОБА_4 вказаних побудов, зокрема, гаражу літ. П, альтанки літ. С, нежитлового приміщення - коридору, який з»єднує будинок з кухнею, а згоди ОСОБА_11 взагалі не було отримано.

Відтак, суд правильно визнав, що у відповідності до положень ст. 119 ЦК УРСР в ред. 1963р. та у відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦК України в ред. від 2004р. такі поліпшення не є підставою для збільшення частки співвласника, який здійснив їх без згоди інших співвласників, але як створені ним за свій кошт належать йому.

На спростування доводів апеляційної скарги про хибність висновків в цій частині, колегія вважає, що, якщо згода співвласників ОСОБА_8 є оспорюваною, оскільки в одній із заяв від 12.04.2000р. все ж таки міститься підпис чоловіка та дружини, то обидві заяви від 05.04.200р. та від 12.04.2000р. не мають ані зазначення співвласника ОСОБА_15, ані її підпису під текстом згоди на узаконення будівель та прибудов ОСОБА_4 Та оформлення одночасно ОСОБА_15 своєї перебудованої кімнати не свідчить про автоматичне погодження нею на оформлення будівель та споруд, здійснених позивачем.

Про зазначені обставини надавала письмові пояснення за життя, будучи відповідачем у цій справі, особисто ОСОБА_15, правонаступником після смерті якої судом залучено її спадкоємця ОСОБА_7

Проте її згода була обов»язковою, оскільки будівництво відбувалось фактично на спільній земельній ділянці та прибудовою було зайнято 17,9 кв. м землі ( Т. 1 а.с. 25).

Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 693 від 08 грудня 2010р. ОСОБА_4 надано дозвіл на виробництво проектно-вишукувальних робіт для будівництва майстерні над гаражем літ. П на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ( Т. 1 а.с. 18).

В п. 2 вказаного рішення зазначено, що будівництво розпочати після затвердження проекту, а про початок будівництва повідомити інспекцію ДАБК у Запорізькій області.

ОСОБА_4 надано ситуаційну схему та генплан домоволодіння, у якому зазначено про проектування літнього приміщення над гаражем літ. П, які затверджені у ДАБК 07.07.2010р. ( Т. 1 а.с. 23, 24).

Проте будівництво господарських будівель та нежитлових прибудов не змінює часток співвласників.

Про зазначене надані роз»яснення у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в якому вказано, що при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить у ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок.

Аналогічних правових висновків дійшов Касаційний цивільний суду Верховного Суд у прийнятому ним рішенні від 14.02.2018 по справі №442/7179/14.

За загальним правилом ЦК встановлює особливості правової долі добудови (прибудови), здійсненої одним із співвласників житлового будинку, іншої будівлі або споруди. Така добудова (прибудова) не є об'єктом права спільної власності і жодним чином не впливає на розмір часток, а стає об'єктом права власності лише того співвласника, який її зробив, за таких умов: 1) добудова (прибудова) зроблена за рахунок лише цього співвласника, а не інших співвласників; 2) добудова (прибудова) здійснена у встановленому законом порядку, що є необхідною передумовою для державної реєстрації права на нерухоме майно і набуття права власності на нього (абзац третій ч. 2 ст. 331 ЦК); 3) добудова (прибудова) не порушує прав інших співвласників, наприклад, не створює для них перешкод у користуванні майном, яке вони здійснюють згідно домовленості між собою (ч. 2 ст. 358 ЦК).

Жила площа будинку літ. Б у момент його купівлі ОСОБА_4 становила 65,43 кв. м, а на час складання нового технічного паспорту 28.12.2012р. - його площа 88,9 кв. м. Це сталось у зв»язку з переплануваннями кімнат у будинку та добудовами, здійсненими ОСОБА_4, внаслідок яких допоміжна площа його квартири збільшилась на 23,47 кв. м.

Між тим, позивачем не надано жодного документу, що жила площа будинку змінилась внаслідок реконструкції, погодженої з тими співвласниками, які мали частки у будинку на час такого перепланування або ж реконструкції. Крім того, до цієї площі квартири зараховані альтанки у прибудовах, які не можуть збільшувати частку співвласника.

Зважаючи на зазначене, частка ОСОБА_4 не може бути збільшена у праві спільної частково власності, тому суд дійшов правильного висновку в частині вирішення цих вимог останнього.

Що стосується вимог про збільшення частки ОСОБА_3 у домоволодінні шляхом приведення її до реальної частки, то ці вимоги суд також правильно визнав необґрунтованими, оскільки позивач купила частину будинку літ. А у ОСОБА_16 28.09.2007р. площею 54,6 кв. м, така ж площа будинку і залишається на теперішній час.

Порівняльним аналізом технічного паспорту станом на 2008 рік та 2012 рік встановлено, що розмір квартири, якою користується ОСОБА_3 не змінився. Тому підстав для зміни її частки не мається.

Разом з тим, правильно вирішивши спір в цій частині, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові про виділ вже належних позивачам часток в натурі.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з п.п. 7 роз'яснень ППВСУ № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р., виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказують, що, якщо суд дійшов висновку про неможливість збільшення часток позивачів, то мав вирішити питання щодо можливості виділу в натурі належних їм часток.

Встановлено, що на час розгляду справи частка ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на домоволодіння становить - 7/24, а ОСОБА_3 - 3/16.

За матеріалами справи вбачається, що фактично між співвласниками мається сталий порядок користування будинками та господарськими спорудами на території домоволодіння. Житлові будинки літ. А, Б розділені між ними на квартири з окремими входами. З приводу належності господарських будівель та споруд на території домоволодіння спорів не мається.

Згідно з проведеною у цій справі судовою будівельно-технічною експертизою № 014/07-12 від 09.07.2012р. та додатковими експертизами до неї, самочинних будівель і споруд на території домоволодіння не мається, а всі нерухомі об»єкти знаходяться в гідному до експлуатації стані.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи з урахуванням висновків додаткових експертиз до неї встановлено, що на час обстеження співвласник ОСОБА_4 в рахунок 7/24 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "Б", а саме кімнатою № 4-3-4 площею 12,4 кв.м вартістю 9 778 грн., кімнатою № 4-7 площею 14,1 кв. м вартістю 11 119 грн., кімнатою № 4-8 площею 10,7 кв. м вартістю 8 438 грн.; прибудовою "б2" вартістю 15 709 грн.; прибудовою "б3" вартістю 107 162 грн.; гаражем "П" вартістю 9 218 грн.; альтанкою літ. "Ш" вартістю 52 398 грн.; сходами до "Ш", балконом до "Ш" вартістю 17 458 грн.; альтанкою літ. "С" вартістю 4 783 грн.; надбудовою "Ю" вартістю 54 338 грн.; часткою замощення II площею 47,6 кв. м вартістю 5 916 грн.; часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м площею 27,6 кв. м вартістю 6 601грн. Та існує технічна можливість для виділу ОСОБА_4 в рахунок належної йому частки в праві спільної часткової власності саме вказаних приміщень в будинку літ. Б з прибудовами до нього, будівель і споруд.

Висновками цих експертиз встановлено, що співвласник ОСОБА_3 в рахунок 3/16 часток фактично користується: частиною житлового будинку літ. "А", а саме: кімнатою № 1-5 площею 19,3 кв. м вартістю 13 952 грн., кімнатою № 1-6 площею 6,1 кв. м вартістю 4 410 грн., коридором № 1-7 площею 4,5 кв. м вартістю 3 253 грн.; прибудовою "а2" вартістю 8 497 грн.; козирком "до а2" вартістю 246 грн.; душем "Ф" вартістю 979 грн.; сараєм-альтанкою "Н" вартістю 898 грн.; альтанкою "Е" вартістю 1 370 грн.; літньою кухнею "Д" вартістю 9 155 грн.; підвалом "під Д" вартістю 5 469 грн.; парканом № 7 вартістю 6 792 грн.; парканом № 4 вартістю 1 417 грн.; воротами № 1 вартістю 589 грн.; часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м вартістю 555 грн.; часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м вартістю 1 937 грн. Та існує технічна можливість виділити їй в натурі на належну їй частку вказаних приміщень у будинку літ. А, прибудов до неї та зазначених господарських будівель та споруд.

Заперечення відповідачів ОСОБА_8 зводились до того, що зміна часток, про яку просили позивачі, є незаконною, а тому і виділ в натурі змінених часток є неможливим та таким, що порушує їх права співвласників.

Між тим, при обговоренні питання, чи претендує хтось із співвласників на ті приміщення, будівлі і споруди, які експертизою виділяються позивачам, відповідачі таких вимог не висували. Всі співвласники погодились з тим, що виділені позивачам приміщення, будівлі і споруди перебувають в користуванні позивачів, всі реконструкції та прибудови здійснені за кошти позивачів, і тому належать їм. Також колегія встановила, що всі перебудови в подальшому були оформлені позивачами в органах місцевого самоврядування.

Тому колегія не вбачає підстав для відмови позивачам в позовних вимогах про виділ

належних їм (не перерозподілених) часток в натурі за фактичним користуванням та за висновками проведених у справі експертиз.

Відповідачі заперечували проти виділення позивачам часток парканів та воріт № 1, оскільки такі об»єкти, на їх думку, мають залишатись у спільній власності. Вважають, що передача воріт одному із співвласників може потягнути негативні наслідки щодо позбавлення інших користування ними або обмеження у цьому праві.

Колегія вважає, що доводи відповідачів в частині воріт є слушними, оскільки навіть в ході судового засідання вбачалось, що спір щодо користування воротами у випадку їх передачі в приватну власність ОСОБА_3 обов»язково виникне. Тому вважає, що ворота не можуть бути передані у приватну власність позивачів, а мають залишать у спільній власності всіх співвласників домоволодіння разом з парканом № 2, у якому вони розташовані.

Що стосується частини парканів, які виділені експертом позивачам тільки у частині, що розташована навпроти їх частини будинку, то колегія вважає, що це буде доцільним, оскільки власник в такому разі буде утримувати їх в належному стані, в той час як спільне володіння зобов»язує співвласників вирішувати питання їх утримання, що є проблемним через неприязні стосунки між ними.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Отже, виділом позивачам в натурі на належні їм частки конкретних приміщень, будов та споруди припиняється для них право спільної часткової власності з іншими співвласниками домоволодіння.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про виділ в натурі часток позивачів у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з частковим задоволенням позову ОСОБА_3.

Постановляючи нове рішення, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір сплачено: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за подання позову в сумі 1391,95 грн. + 51 грн. + 299,11 грн., ІТЗ 240 грн. (Т. 1 а.с. 1-8), за уточнення позову - в сумі 720,94 грн. від 14.12.2017р. (Т. 3 а.с. 1), за подання апеляційної скарги сплачено - 2 818,89 грн. (Т. 3 а.с. 51-а).

Ціна позову для ОСОБА_17 становила 59 519 грн. та одна вимога немайнового характеру. Сплачено нею судового збору 595,19 + 51 грн. + 120 + (1149,29) = 1915,48 грн.

Ціна позову у ОСОБА_4 304 523 грн. та одна вимога немайнового характеру. Сплачено ним судового збору 1044,87 грн. + 669,601 = 2 714,47 грн.

Задоволено позов на суму його ціни, а залишено без задоволення щодо вимоги немайнового характеру для обох позивачів.

Тому до компенсації за рахунок відповідачів ОСОБА_3 належить: 1915,48 - 104,55 = 1 810,93 грн.; ОСОБА_4 належить 2 714,47 грн. - 104,55 грн. = 2609,92 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року

у цій справі скасувати в частині відмови в задоволенні позову про виділення в натурі частки у домоволодінні.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 про виділ частки в домоволодінні в натурі задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_4 в натурі на належну йому частку у розмірі 7/24 у праві спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 наступні будівлі, господарські споруди та приміщення: у житловому будинку літ. «Б» кімнату № 4-3-4 площею 12,4 кв. м, кімнату № 4-7 площею 14,1 кв. м, кімнату № 4-8 площею 10,7 кв. м, сіни «б2», сіни «б3», гараж літ. «П», альтанку літ. «Ш» зі сходами «Ш» і балконом до «Ш», альтанку літ. «С», надбудову літ. «Ю», частку замощення «ІІ» площею 47,6 кв. м та частку паркану № 8 площею 27,6 кв. м на загальну вартість 304 523 грн..

Виділити ОСОБА_3 в натурі на належну їй частку у розмірі 3/16 у праві спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 наступні будівлі, господарські споруди та приміщення: у житловому будинку літ. «А» кімнату № 1-5 площею 19,3 кв. м, кімнату № 1-6 площею 6,1 кв. м, коридор № 1-7 площею 4,5 кв. м, сіни «а2» з козирком до «а2», душ літ. «Ф», сарай-альтанку літ. «Н», альтанку літ. «Е», літню кухню літ. «Д», паркан № 7, паркан № 4, частку замощення І площею 20,5 кв. м а загальну вартість 56 993 грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1.

У виділенні ОСОБА_3 воріт № 1 та частки паркану № 2 - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_18 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 2609 (дві тисячі шістсот дев»ять) гривень 92 копійки, по 869 (вісімсот шістдесят дев»ять) гривень 98 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_18 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 810 ( одна тисяча вісімсот десять) гривень 93 копійки, по 603 (шістсот три) гривні 64 копійки з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 серпня 2018р.

Головуючий:

Судді: