Справа № 603/751/18
Провадження №2/603/376/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 1979 року зареєстрована та проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1. Даний житловий будинок не приватизований. Оскільки позивач ОСОБА_1 не має іншого житла, на даний час вона продовжує проживати у вищевказаному житловому будинку, а також добросовісно та відкрито володіти ним біля сорока років. Також позивач постійно сплачує комунальні послуги за проживання у вказаному будинку, здійснила капітальний ремонт приміщення, встановила нові двері та вікна у будинку. Позивач володіє вказаним будинком відкрито, ніяких дій для приховування даного факту не здійснює. За таких обставин вважає, що має право набути у власність вищевказаний житловий будинок, яким вона володіє більше 40 років.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої остання просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Монастириської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Згідно довідки про склад сім'ї №2353 від 26.09.2018 року, виданої Монастириською міською радою Тернопільської області, в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - уповноважений власник, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - внук.

Згідно акту обстеження будинковолодіння від 01.10.2018 року, комісія в складі голови комісії, заступника міського голови ОСОБА_5, секретаря виконкому (керуючого справами) ОСОБА_11, головного спеціаліста-юрисконсульта міської ради ОСОБА_6, провела обстеження місця проживання ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1.

В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 проживає з 02.02.1979 року.

Сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 протягом сорока років.

20 серпня 2018 року на замовлення ОСОБА_1 КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 володіє житловим будинком з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 відкрито, що підтверджується довідкою №557, виданою 20.08.2018 року ВАТ «ТЕРНОПІЛЬОБЛЕНЕРГО» та №6604, виданою ТОВ «ТЕРНОПІЛЬОБЛГАЗ».

Згідно довідки №447 від 25.12.2018 року виданої КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1, не зареєстрований на праві власності в реєстрі права згідно обліку КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивач достовірно довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, а отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном і більше 10 років продовжує відкрито та безперервно володіти ним, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 89, 200, 258-259, 263-265ЦПК України,344 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А», загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., стіни - цегла, Сарай «Б» - стіни цегла, Сарай «В» - стіни дошка, Огорожа І - сітка металічна, Ворота ІІ - металічні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1.

Відповідач: Монастириська міська рада, вул.Шевченка, 19, м.Монастириська Тернопільська область.

Повний текст рішення виготовлено 08.01.2019 року.

Суддя В. М. Іванчук