Справа № 445/1916/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 03 березня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту (кредитний договір № 500507779). Відповідно до умов договору позивач заобов"язується надати відповідачу кредит в сумі 173335,29 грн. на строк з 05.03.2018 року по 06.03.2020 року. Відповідач зобов"язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумах, стоки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту.Позивач свої зобов"язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит.В свою чергу відповідач свої зобов"язання за кредитним договором не виконувала, в результаті чого, станом на 06.09.2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 180772,540 грн.,з якої : 166992,29 грн. -за кредитом, 12780,21 грн.- за відсотками, за комісією- 1000 грн. Окрім того, у зв"язку із систематичним порушенням відповідачем своїх зобов"язань розмір неустойки становить 1000 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути із відповідача зазначену вище суму заборгованості за кредитом.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін

05.12.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають.

В судове засідання, відповідач не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву на пропозицію суду не подав.

Суд з урахуванням положень ст. ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутність представника позивача і відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об"єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

05.03.2018 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту № 500507779, що підтверджується копією зазначеного договору. Відповідно до договору відповідач отримав кредит в сумі 173335,29 грн і зобов"язався його погашати на умовах та у строки, визначені у договорі. Процентна ставка за користування кредитом 23,00% .

Відповідач повинен була сплачувати кошти за користування кредитом на умовах, передбачених додатком №1 до угоди про надання кредиту, що підтверджується графіком платежів .

Однак, відповідачем порушено умови користування кредитом, несвоєчасно вносились платежі за кредитом, у зв"язку з чим станом на 06.09.2018 року виникла заборгованість в сумі 180772,5, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов"язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач своїх зобов"язань вчасно не виконувала, внаслідок чого станом на 06.09.2018 року, у відповідача перед позивачем склалась заборгованість в загальній сумі 180772,540 грн., з якої : 166992,29 грн. - заборгованість за кредитом, 12780,21 грн.- за відсотками, за комісією- 1000 грн.

Вказана інформація не спростована відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.89 ЦПК України,суд цінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2711,59 грн., що підтверджується меморіальним ордером .

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2711,59 грн судового забору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 61 Конституції України, Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 251, 252, 525-527, 530, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1052, 1054 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Альфа банк" (, рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором в сумі 180772 (сто вісімдесят тисяч сімсот сімдесят дві ) грн. 50 коп. та 2711 (дві тисячі сімсот одинадцять) грн. 59 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде оголошено 03.01.2018 р.

Суддя ОСОБА_2