_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6847/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади , -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом доГУНП в Одеській області, третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади, у якому просив стягнути на її користь моральну шкоду 50000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР Ж2016і 2 від 12.01.2016, за заявою від 29.12.2015 № 7578. За фактом скоєного злочину, в.о. голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2, зловживаючи службовим становищем, 19 листопада 2013 року винесла розпорядження N° 552, яким зменшено частку приватної власності позивачки із законних 32/100 часток до 15/100 часток. Факт скоєного кримінального правопорушення доведено, документально підтверджено, особу, яка скоїла кримінальне правопорушення, встановлено. Позивачка та її родина потерпіла від наслідків скоєного злочину та бездіяльності слідчого на протязі тривалого часу. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.09.2017 по справі визнано незаконним та скасовано розпорядження від 19.11.2013 № 522, Додатком до клопотання від 08.02.2018 № Є-344, рішення апеляційного суду Одеської області від 14.09.2017 додано до кримінального провадження. За зверненнями позивачки та її чоловіка ОСОБА_3 із клопотаннями про проведення процесуальних дій, до слідчого, не отримавши результатів розгляду клопотань в подальшому зверненнями зі скаргами до суду, ухвалами слідчих суддів Київського районного суду міста Одеси від 05.01.2016 провадження № 1-кс/520/19/16, від 01.06.2016 провадження № 1-кс/520/1245716, від 20.12,2016 провадження № 1- кс/520/2899/16, від 21.02.2017 провадження № 1-кс/520/369/17, від 21.03.2017 провадження № 1 -кс/520/632/17, від 22.06.2017 провадження № 1 -кс/520/1482/17, від 30.01.2018 провадження № 1-кс/520/339/18, від 15.02,2018 провадження № 1- кс/520/530/18 визнано бездіяльність слідчого із зобов'язанням вчинити процесуальні дії, але до теперішнього часу рішення по справі не прийнято.

06.02.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси визнано бездіяльність слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області із зобовязанням вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 30.11.2018 року у справі відкрито провадження, і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР Ж2016і 2 від 12.01.2016, за заявою від 29.12.2015 № 7578.

06.02.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси визнано бездіяльність слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області із зобовязанням вчинити певні дії.

Відповідно до законодавства шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами /статті 1173, 1174 цього Кодексу/.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою. Положеннями Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом необхідно притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Казначейство здійснює безспірне списання коштів Державного бюджету для відшкодування (компенсації) - шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень та інше.

Пунктами 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45 передбачено, що він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами.

Казначейство здійснює безспірне списання кошті державного бюджету для відшкодування (компенсації):

1)шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

2)шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 13 ч. 3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 263 ч. 4 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Враховуючи вищевказану позицію Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень, завданої бездіяльністю органу державної влади задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (м. Одеса, вул. Новгородська, 26-Г, РНОКПП НОМЕР_1) до ГУНП в Одеській області (), третя особа - ГУ ДКСУ в Одеській області (), про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень, завданої бездіяльністю органу державної влади, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.