Справа № 442/6260/18 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2333/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року у справі за поданням старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федурко Н.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИЛА:

17.09.2018 року старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федурко Н.В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2. В обґрунтування подання покликався на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавче провадження № 55568157 з виконання виконавчого листа №442/755/14-к, виданого 18.12.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 завдану шкоду - витрати на похованні в сумі 34361,52 грн., моральну шкоду в сумі 130000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., а всього разом 165351,52 грн.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року Подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федурко Н.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_5,- задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 районуЛьвівської області, у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання виконавчого листа №№442/755/14-к, виданого 18.12.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 з в користь ОСОБА_5 завдану шкоду - витрати на похованні в сумі 34361,52 грн., моральну шкоду в сумі 130000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., а всього разом 165351,52 грн.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що про наявне виконавче провадження ОСОБА_2 дізнався лише у Дрогобицькому ВГІ ГУ НП у Львівській області.

Вказує, що державний виконавець не вжив жодних дій щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за неявку на виклик державного виконавця, що передбачено ст. 76 Закону Країни «Про виконавче провадження» та ст. 188-13 КпАП України, оскільки таким чином державний виконавець зобов'язаний був пересвідчитись, що невиконання судового рішення з боку боржника є умисним.

Такі повноваження державному виконавцю надані ст. 244-21 КпАП України.

Більше того, відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Також зазначає, що державний виконавець має пересвідчитись про наявність умислу в діях особи щодо невиконання судового рішення, скласти акт про порушення і лише після цього звернутися з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федурко Н.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з 04.04.2018 року знаходиться виконавче провадження ВП 55568157 з виконання виконавчого листа №442/755/14-к, виданого 18.12.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 завдану шкоду - витрати на похованні в сумі 34361,52 грн., моральну шкоду в сумі 130000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., а всього разом 165351,52 грн.

Боржнику направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить список згрупованих внутрішніх поштових рекомендованих відправлень, поданих у ВПЗ Дрогобич.

За атом державного виконавця від 18.04.2018 року, складеного в смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області державним виконавцем при виході за адресою проживання ОСОБА_2 з метою перевірки майнового стану для подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_5 ліквідного майна у квартирі, яке б належало ОСОБА_2 - не виявлено, дана кватира боржнику не належить.

15.03.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника, за якою внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Станом на 17.09.2018 року (момент звернення з поданням) вказане рішення суду не виконується, жодних сум коштів на виконання рішення суду боржником не сплачено.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно до "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01 лютого 2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Відповідно до Судової практики Верховного суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов»язком держави.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечується важлива складова верховенства права - права на справедливий судовий розгляд у частині виконання судових рішень.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для тимчасового обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Добровільна сплата ОСОБА_2 27 листопада 2018 року 1020 грн. відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 12 травня 2017 року є позитивним моментом, однак не свідчить про тверді наміри останнього у найближчому майбутньому погасити заборгованість за вищезгаданим виконавчим провадженням.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 січня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.