П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 761/45486/17

Провадження: № 22-ц/824/524/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Левенця Б.Б.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Осаулова А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Луч», третя особа: голова правління Житлово-будівельного кооперативу «Луч» ОСОБА_2, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до ЖБК «Луч», третя особа: голова правління ЖБК «Луч» ОСОБА_2, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність ЖБК «Луч» щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 травня 2017 року про надання належним чином завірених копій протоколів загальних зборів членів та зборів правління ЖБК «Луч» з 1 січня 2008 року по 24 травня 2017 року.

Зобов'язано посадових осіб ЖБК «Луч» надати ОСОБА_1 належним чином завірені копії протоколів загальних зборів членів та зборів правління ЖБК «Луч» з 1 січня 2008 року по 24 травня 2017 року, що стосуються членства у кооперативі, діяльності кооперативу та його посадових осіб.

Стягнуто з ЖБК «Луч» на користь ОСОБА_1 кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі - 200 грн. та судовий збір в сумі - 1920 грн.

В квітні 2018 року. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на його користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справівідмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не законність, необґрунтованість ухвали, просив її скасувати та задовольнити подану ним заяву.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року.

5 вересня 2018 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва справу призначено до розгляду в апеляційному суді.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

У зв'язку з викладеним вище, починаючи з 3 жовтня 2018 року цивільні справи, які перебували в провадженні Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Тому, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючого суддю НевідомуТ.О., суддів: Пікуль А.А., Гаращенко Д.Р., справа розподілена 3 жовтня 2018 року та присвоєно номер 22-ц/824/524/2018.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження та визначено дату її розгляду.

Протоколами автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку із плановими відпустками суддів на дату призначення справи суддю Пікуль А.А. замінено на суддю Левенця Б.Б., суддю Гаращенко Д.Р. замінено на суддю Борисову О.В.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ЖБК &qus ;Луч&quan; та третя особа голова правління ЖБК ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, що не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції виходив із того, що на час ухвалення у справі рішення жодних доказів витрат позивача на правничу допомогу в розпорядженні суду не було, такі документи були надані суду лише в квітні 2018 року, а тому в розумінні положень ст.270 ЦПК Україн підставидля ухвалення додаткового рішення відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.1 ч.3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до роз'яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»;, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 8, 13 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу суду першої інстанції надано не було.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачем в порушення вимог ст.141 ЦПК України не заявлено до закінчення судових дебатів про понесення таких витрат.

В ході апеляційного перегляду справи представник позивача дану обставину не заперечував.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а судове рішення підлягає залишенню буз змін відповідно до вимог ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Б. Б. Левенець

О.В.Борисова