ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 642/3290/18

провадження № 22-ц/818/812/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імя (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Державне підприємство «Харківський завод шампанських вин»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року в складі судді Ольховського Є.Б.,

у с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» (далі ДП «Харківський завод шампанських вин») та просила: стягнути на її користь заробітну плату за період з січня по 15 грудня 2017 року в розмірі 37 800 грн., виходячи з мінімального розміру заробітної плати; стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 16 грудня 2017 року по день винесення рішення суду або фактичного розрахунку, виходячи з розміру середньої зарплати 3 200 грн. за місяць; стягнути на її користь компенсацію втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків їх виплат з урахуванням індексу інфляції, виходячи з мінімальної розміру заробітної плати; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати.

Позов мотивовано тим, що з 04 січня 1998 року вона працювала у відповідача на посаді апаратника хімводоочищення у відділі головного енергетика. Наказом № 149-К від 15 грудня 2017 року її було звільнено на підставі статті 38 КЗпП України за власним бажанням. На даний час підприємство має перед нею заборгованість по виплаті заробітної плати. У звзку з чим, вона вимушена звернутися до суду із відповідним позовом.

08 серпня 2018 року ДП «Харківський завод шампанських вин» подало до суду першої інстанції заяву про закриття провадження по даній справі.

Заява мотивована тим, що відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Однак, 15 квітня 2011 року ухвалою Господарського суду Харківської області порушено провадження у справі за заявою ПП «АЗЧ Постач» про визнання банкрутом ДП «Харківський завод шампанських вин», що унеможливлює розгляд позову ОСОБА_1 у порядку цивільного судочинства. Можливість застосування норм частини 1 статті 19 ЦПК України необхідно розглядати у співвідношенні із нормами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом та Законом України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон № 2343-ХІІ). Тому вважало, що на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року провадження у даній цивільній справі закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 квітня 2011 року порушено провадження у справі про банкрутство відносно ДП «Харківський завод шампанських вин», на підтвердження чого надано Витяг з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до положень статті 10 Закону № 2343-ХІІ суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість його вирішення у порядку ЦПК України. Тому, на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

06 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області. Посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу Ленінського районного суду від 09 серпня 2018 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона до початку судового засідання, яке було призначено на 09 серпня 2018 року о 12 год. 00 хв. подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якому нею було змінено позовні вимоги з майнових на немайнові, а саме: просила визнати дії керівництва ДП «Харківський завод шампанських вин» незаконними та такими, що порушують її конституційні права на своєчасне одержання винагороди за працю; зобовязати ДП «Харківський завод шампанських вин» видати їй довідку про роботу із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботу, розміру заробітної плати, копію наказу про звільнення та довідку про наявність заборгованості по заробітній платі за період з січня по грудень 2017 року із зазначенням її розміру помісячно, розміру середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати з 16 грудня 2017 року та компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати з урахуванням індексу інфляції. На підставі пункту 8 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Зазначає, що незважаючи на назначені вимоги законодавства, суд не постановив ухвалу про прийняття уточнених позовних вимог, в оскаржуваній ухвалі підстави щодо відмови в їх розгляді не зазначив та необгрунтував.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі судді Маміної О.В. від 13 вересня 2018 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року та відкрито апеляційне провадження по даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до положень статті 10 Закону № 2343-ХІІ суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає можливість його вирішення у порядку ЦПК України. Тому, на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по друге - суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у статті 2 ЦПК України якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом № 2343-ХІІ, з урахуванням Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 4 статті 10 цього Закону № 2343-ХІІ визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

Ця норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, згідно з якими господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи у відповідних спорах належать до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, установлених Законом № 2343-ХІІ, у межах провадження у справі про банкрутство, тобто без порушення нових справ.

Таким чином за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення вона підлягає закриттю. Якщо під час її розгляду з'ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена цивільна справа, підлягає закриттю у зв'язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись із позовом ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з ДП «Харківський завод шампанських вин» заборгованість по виплаті заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати та компенсацію втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати з урахування індексу інфляції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 квітня 2011 року порушено провадження у справі за заявою ПП «АЗЧ Постач» про визнання банкрутом ДП «Харківський завод шампанських вин».

Однак, 09 серпня 2018 року позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. В уточненому позові ОСОБА_1 було змінено позовні вимоги з майнових на немайнові, а саме: позивач просила визнати дії керівництва ДП «Харківський завод шампанських вин» незаконними та такими, що порушують конституційні права ОСОБА_1 на своєчасне одержання винагороди за працю; зобовязати ДП «Харківський завод шампанських вин» видати ОСОБА_1 довідку про роботу із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботу, розміру заробітної плати, копію наказу про звільнення та довідку про наявність заборгованості по заробітній платі за період з січня по грудень 2017 року із зазначенням її розміру помісячно, розміру середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати з 16 грудня 2017 року та компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати з урахуванням індексу інфляції.

Пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак, суд першої інстанції не розглянув вказану уточнену позовну заяву, не постановив відповідну ухвалу про прийняття уточнених позовних вимог чи про відмову у їх прийнятті, в оскаржуваній ухвалі підстави щодо відмови в їх розгляді не зазначив та необгрунтував.

У звязку з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі такою, що постановлена передчасно.

Статтею 37 ЦПК України закріплені правила недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Таким чином, ухвала від 09 серпня 2018 року підлягає скасуванню, з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду новим складом суду.

Керуючись ст. ст. 255, 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду новим складом суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_2