пр. № 2/759/1346/19
ун. № 759/9146/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з даним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору недійсним.

В підготовчому судовому засіданні 20.12.2018 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій позивач просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль « Hyundaj Santa Fe» 2,2 D 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, забороняти вчиняти дії щодо відчуження вказаного автомобіля та заборонити вчиняти дії щодо користування вказаним автомобілем а також передачі права володіння чи користування іншим особам. В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що арешт на автомобіль призведе до неможливості його відчуження відповідачем одноособово та стане гарантією виконання орішення суду в майбутньому.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 18 червня 2018 р. відкрито провадження по вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик, що відповідач в подальшому можуть здійснити будь-яким чином одноособове відчуження автомобілю, що унеможливить виконання рішення суду у справі, однак, суд вважає що вимоги позивача про щодо заборони користування вказаним автомобілем не підлягають задоволенню оскільки не є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Hyundaj Santa Fe» 2,2 D 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного автомобіля.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію ухвали направити для відома та виконання до Головного сервісного центру МВС (м.Київ, вул. Лук'янівська, буд. 62).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню , оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня проголошення ухвали через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя І.В.П'ятничук