Справа № 202/7989/18
Пров. № 2/202/2811/2018
УХВАЛА

29 грудня 2018 року Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПАТ «Фарлеп-Інвест» про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 року позивачі звернулися до суду з цим позовом до відповідача про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишено без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте позивачами не виконано зазначені вимоги закону. Так, позивачами у поданій позовній заяві не зазначено поштового індексу, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачів за його наявності або номер і серію паспортів кожного позивача та код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Позивачами не виконано вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір».

У позовній заяві позивачі указують, що звільнені від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З огляду на зазначене, положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами, а тому позивачі при поданні позову мали сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 грн. кожний.

28.12.2018 року на адресу суду від позивачів надійшла заява про усунення недоліків, у котрій останні просили звільнити їх від сплати судового збору за подання вказаного позову на підставі ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та у зв'язку з тим, що вони є пенсіонером, дитиною війни, інвалідом та споживачем, який здійснює догляд за літньою матірю.

ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору за подання позову відповідно до п. 13 ч. 1 ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є учасником війни, на підтвердження чого останньою надано копію відповідного посвідчення.

ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору за подання позову відповідно до п. 9 ч. 1 ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом І групи, на підтвердження чого останньою надано копію відповідної довідки.

Вважаю, що заява про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2, та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Згідно із ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не надано відповідних доказів на підтвердження вищезазначених обставин та на підтвердження скрутного матеріального становища.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_5 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бєльченко Л.А.