Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 442/3207/16-ц

провадження № 61-42238св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: Дрогобицький міський виробничий відділ Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державного агентства земельних ресурсів України, ОСОБА_6, Дрогобицька міська рада,

представник Дрогобицької міської ради - Дзерин ВолодимирМихайлович,

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада

2017 року в складі судді Хомика А. П. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2018 року в складі колегії суддів: Приколоти Т. І.,

Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Дрогобицького міського виробничого відділу Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Державного агентства земельних ресурсів України, ОСОБА_6, Дрогобицької міської ради про скасування реєстрації кадастрового плану, зобов'язання вилучити з електронної кадастрової карти м. Дрогобича реєстраційні дані про реєстрацію кадастрового плану, скасування відомостей про реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельної ділянки, скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до акта приймання-передачі

від 01 лютого 2016 року житловий комплекс (будинок) АДРЕСА_2 передано на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гармонія-А» (далі - ОСББ «Гармонія-А»). Під час приватизації мешканцями указаного будинку квартир ними було законно набуто право спільного користування земельною ділянкою, а також набуто право користування елементами зовнішнього благоустрою. Проте на підставі проекту землеустрою, виготовленого у 2013 році на замовлення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода-2», до кадастрового плану земель було внесено зміни, відповідно до яких змінено цільове призначення половини прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 у землі загального користування з додатковим проїздом. Заявник вважав, що через дії службових осіб Дрогобицького міського виробничого відділу «Центр державного земельного кадастру» та осіб, які подавали неправдиві відомості при виготовлені технічної документації проекту землеустрою ОСББ «Злагода-2» порушено право користування земельною ділянкою мешканців будинку НОМЕР_1 через зміну меж та розмірів згаданої вище земельної ділянки.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив суд: скасувати реєстрацію кадастрового плану № НОМЕР_2; зобов'язати Дрогобицький міський виробничий відділ Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» вилучити з електронної кадастрової карти м. Дрогобича реєстраційні дані про реєстрацію кадастрового плану № НОМЕР_2, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 виданого ОСББ « Злагода-2»; скасувати відомості про реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 06 земельної ділянки площею 0,0817 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, внесені реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції

27 червня 2014 року; скасувати рішення сесії Дрогобицької міської ради від

06 березня 2012 року № 514 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Злагода-2», площею

700 кв. м, по АДРЕСА_1 для обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 20 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що реєстрація земельної ділянки з присвоєним їй кадастровим номером та реєстрація права власності відповідача на вказану земельну ділянку, здійснені на підставі чинних рішень Дрогобицької міської ради Львівської області від 04 квітня 2014 року № 1312 та № 1313, тому відсутні підстави для скасування вказаних реєстраційних записів. Крім того, право власності ОСББ «Злагода-2» за принципом презумпції правомірності і дійсності правочинів є дійсним, набуте ним на законних підставах, тому його реєстрація є законною.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У листопаді 2018 року ОСОБА_6подав Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

У грудні 2018 року ОСОБА_4подав до Верховного Суду заперечення на відзив ОСОБА_6, у якому зазначав, що аргументи відзиву мають перекручений характер, не відповідають чинному законодавству України та фактичним обставинам справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок і процедура передачі земельної ділянки у власність громадянинові встановлена статтею 118 ЗК України.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України

2004 року, встановивши, що орган місцевого самоврядування, при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення, не вийшов за межі своїх повноважень, реєстрація земельної ділянки з присвоєним їй кадастровим номером та реєстрація права власності відповідача на указану земельну ділянку відбулась у відповідності до вимог закону, дійшов правильного висновку про те, що не було виявлено порушень закону Дрогобицькою міською радою, у тому числі вимог статті 116, 118 ЗК України, які б були підставою для задоволення позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська