Справа № 635/3540/18
Провадження № 2/635/2232/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

секретаря Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, а саме визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3, 8121га., кадастровий номер :01:003:0056, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 13 вересня 2012 року, якій земельна ділянка належала відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР № 009052, виданого 28 травня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 402. та визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,7992 га, кадастровий номер :01:003:0055, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 13 вересня 2012 року, якій земельна ділянка належала в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого 21 квітня 2011 року, якому земельна ділянка належала відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 009051, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 401.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21 квітня 2011 року помер її батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого ОСОБА_2 сільською радою Харківського району, актовий запис № 13.

Батькові належала на праві власності земельна ділянка площею 3,7992 га, кадастровий номер :01:003:0055, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №009051, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 401.

На день смерті ОСОБА_4, разом з ним була зареєстрована дружина померлого ОСОБА_5. Вона успадкувала право власності на земельну ділянку площею 3,7992 га, кадастровий номер :01:003:0055, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області, що належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №009051, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 401, але при житті не оформляли на себе в нотаріальній конторі. 13 вересня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_3. Матері належала на праві власності земельна ділянка площею 3,8121 га, кадастровий номер :01:003:0056, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №009052, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 402. На день смерті матері позивач постійно проживала разом з померлою за адресою с. Пильна, вул. Сороківська, 14 Харківського району, тому просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті та визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 3, 8121га., кадастровий номер :01:003:0056 в порядку спадкування після смерті матері- Пелагейченко ОСОБА_6, померлої 13 вересня 2012 року, якій земельна ділянка належала відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР № 009052, та право власності на земельну ділянку площею 3,7992 га, кадастровий номер :01:003:0055, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 13 вересня 2012 року, яку остання не оформила на себе після смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого 21 квітня 2011 року, якому земельна ділянка належала відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 009051,

У звязку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки виникла необхідність звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 липняч 2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час, місце розгляду цивільної справиповідомлені належним чином, подали до суду заяву, в якій просили слухати справу за їх відсутності, позов просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Харківського району Харківської області в судове засіданняне з'явилися, про час та місце розгляду цивільної справиповідомлені належним чином, подав до суду заяву, в якій просили суд розгляд справи провести у їх відсутність, позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення.

У відповідності з частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

29 грудня 2018 року на підставі ч. ч. 1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до . ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) ОСОБА_7 народилася 22 травня 1964 року, її батьками були: батько ОСОБА_4 М та ОСОБА_3К . що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Мороховецької сільської ради Харківського району Харківської області актовий запис № 24, серія 1-ВЛ №515936.

25 червня 1982 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9 та взяла прізвище чоловіка і стала ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 1159.

21 квітня 2011 року, помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого ОСОБА_2 сільською радою Харківського району Харківської області 22.04.2011 року, актовий запис № 13На день його смерті дружина померлого - ОСОБА_10К проживала та була зареєстрована за однією адресою з померлим - в будинку № 14 по вулиці Сороківській, в с. Пильна Харківського району Харківської області, що підтверджується інформацією № 24 Лукянцівськоюї сільської ради Харківського району Харківської області від 12.01.2018 року. Спадщину вона прийняла відповідно ст.. 1268 ЦК України..

ОСОБА_4 на день смерті, 21.04.2011 року належала на праві власності земельна ділянка площею 3,7992 га, кадастровий номер :01:003:0055, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №009051, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 401.

Про існування спадкового майна після смерті ОСОБА_4 спадкоємцю ОСОБА_3 було відомо, але вона при житті не оформляла у нотаріальній конторі на себе спадщиниу.

13 вересня 2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого ОСОБА_2 сільською радою Харківського району Харківської області 14.09.2012 року, актовий запис № 15. Померлій ОСОБА_3 на день смерті, 13.09.2012 року належала на праві власності земельна ділянка площею 3,8121 га, кадастровий номер :01:003:0056, призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №009052, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 402.

Для оформлення своїх спадкових прав, позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Як вбачається з Постанови Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 02.03.2018 року, діюче законодавство ст.. ст.. 67,68 Закону України «Про нотаріат» зобовязує нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряти вищевказані обставини, а саме: документи, що посвідчують факт прийняття спадщини та документи, що стверджують факт наявності спадкового майна. Вказана норма конкретизується пп.4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого « видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно …»

З урахуванням вищезазначеного, Постановою Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 02.03.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 померлої 13.09.2012 року та ОСОБА_4М померлого 21.04.2011 року. у звязку із відсутністю дказів, що стверджують факт прийняття спадщини та наявності спадкового майна..

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт проживання фізичних осіб однією сім"єю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил.

Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому(гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно , переважно або тимчасово.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

При вирішенні питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - факту постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1Д зі спадкодавцем ОСОБА_3 яка померла 13.09.2012 року, на час відкриття спадщини 13.09.2012 року, за адресою Харківськ а область, Харківський район, село Пильна, вулиця Сороківська, будинок 14, судом встановлено, що:

Відповідно інформації ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області від № 220 від 24.04.2018 року, на день смерті ОСОБА_10, яка померла 13.09.2012 року проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею фактично мешкала без реєстрації ОСОБА_1, яка здійснювала за нею догляд, вела спільне господарство, проводила поточний ремонт будинку.

Як вбачається з Акту, складеного 24.04..2018 року, депутатом ОСОБА_2 сільської ради Харківського району ОСОБА_11 за участі та жителів с. Пильна гр.. ОСОБА_12, та ОСОБА_13 , який завірений секретарем Лукянцівської сільської ради Харківського району, ОСОБА_1, 22.05.1964р.н. на день смерті своєї матері - ОСОБА_3, 13 вересня 2012 року, проживала спільно з нею за адресою с. Пильна, вул. Сороківська, 14. ОСОБА_1 вела спільне господарство з матірю, забезпечувала їй належний догляд, купувала продукти харчування, ліки, і здійснила поховання ОСОБА_3 за свої кошти.

Отже, заявлені позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1Д зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 13.09.2012 року, відповідають обставинам справи та доказам, дослідженим судом з додержанням вимог цивільно процесуального закону, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1Д, про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 померлої 13 вересня 2012 року суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.. 1261 ЦКУкраїни, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п.23 Постанови Пленуму УСУ від 30.12.2008 року № 7 «про судву практику у справах про спадкування, с уд може втрішити питання про визнання права власності на спадкове майно.

Положеннями ст.. 55,124 Констиутції України та стж. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не забороненого законом, зокрем таким, що відповідає змісту порушеного права.

Відповідно листа міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин, Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 15.08.2017 року, в Управлінні зберігається завірена копія державного акту на право власності на земельну ділянку № 63, на імя ОСОБА_4, серія ХР № 009051, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 401, кадастровий номер :01:003:0055, площею 3,7992га. рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району.

Відповідно листа Відповідно листа міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин, Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 15.08.2017 року, в Управлінні зберігається завірена копія державного акту на право власності на земельну ділянку № 64, на імя ОСОБА_3, серія ХР № 009052, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 402, кадастровий номер :01:003:0056, площею 3,8121 га. рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, померлої 13.09..2012 року, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Приймаючи до уваги нотаріальну відмову позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 померлої 13.09.2012р та ОСОБА_4, померлого 21 квітня 2011 року. , та враховуючи, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3та ОСОБА_4 інші спадкоємці не звертались, ОСОБА_1 ВаленотинаДмитрівна на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкоємцем, протягом встановленого шестимісячного строку не заявила про відмову від неї, іншого шляху захисту її прав та інтересів немає, суд за таких обставин на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає необхідним позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 247,259,263,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_1, постійно проживала зі своєю матірю ОСОБА_3 на день її смерті -13 вересня 2012 року в с. Пильна, вул. Сороківська, б. 14 Харківського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,8121 га, кадастровий номер 63251823:01:003:0056, призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 13 вересня 2012 року, якій земельні ділянка належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР №009052, виданого 28 травня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди на землю за №402.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,7992 га, кадастровий номер 63251823:01:003:0055, призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 13 вересня 2012 року, якій земельні ділянка належала в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 21 квітня 2011 року, якому земельна ділянка належала відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №009051, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди на землю за №401.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач- Мішина ОСОБА_7, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 65.17 к.90;

відповідач- Лукянцівська сільська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження Харківська область, Харківський район, с. Лукянці, пров. Червоний, 11.

Повне рішення складено та пілписано 02.01.2019 року.

Головуючий суддя О,ОСОБА_14