КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа №757/20834/15-ц

провадження №22-ц/796/4894/2018

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ ЛапчевськоїО.Ф., вирішуючи питання про усунення недоліків за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року /суддя Писанець В.А./

у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.11.2018 року, апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянту повідомлено про те, що причини, вказані нею у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, запропоновано вказати інші, більш поважні причини пропуску строку.

На виконання зазначених вимог, апелянт звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що рішення суду першої інстанції містить у собі небезпечну правову колізію, виходить за межі позовних вимог, та не враховує доповнення до позовної заяви зі зміненими позовними вимогами від 19.07.2016 р. Також вказувала на те, що в січні 2017 року вона дізналась про подачу відповідачем апеляційної скарги на рішення, та звернулась з відзивом на неї, в якому зазначала, що апеляційний суд не позбавлений можливості виходити за межі поданої апеляційної скарги. Водночас, апеляційним судом було здійснено перегляд рішення лише в межах доводів апеляційної скарги відповідача. Таким чином, вказувала, що зазначені підстави є поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, а вказані у ньому підстави для поновлення строку не є поважними, з огляду на таке.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 10.05.2017 р. подала апеляційну скаргу, з пропуском строку на апеляційне оскарження у 4 місяці 17 днів.

Необхідно звернути увагу апелянта на наявність об'єктивної можливості для оскарження рішення.

27.12.2016 р. відповідачем по справі Національним історико-архітектурним музеєм «Київська фортеця» подано апеляційну скаргу. /т. 2 а.с.34/

14.03.2017 р. ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами справи. /т. 2 а.с.51/

29.03.2017 р. звернулася з відзивом на апеляційну скаргу. /т. 2 а.с. 58/

12.04.2017 р. апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції, зменшено суму стягнення, присуджену на користь ОСОБА_2 за вимушений прогул. /т. 2 а.с. 77/

У касаційному порядку рішення ОСОБА_2 не оскаржується.

Натомість, ОСОБА_2 подає заяву про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2016 р. /т. 2 а.с. 81/

10.05.2017 року Печерським районним судом м. Києва заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду повернуто заявнику. /т. 2 а.с. 83/

Залишаючи дану апеляційну скаргу без руху, апелянту було наголошено на тому, що відзив за своїм змістом не є апеляційною скаргою, суд не зобов'язаний у відповідності до норм ЦПК України, розглядати доводи відзиву ОСОБА_2 у розрізі перегляду рішення суду першої інстанції. Відзив є лише відображенням позиції ОСОБА_2 з приводу доводів поданої відповідачем апеляційної скарги.

Водночас, звертаючись з даною апеляційною скаргою, ОСОБА_2 фактично не погодилась з наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача, неврахуванням доводів відзиву, та наслідками розгляду її заяви про роз'яснення рішення суду.

Разом з тим, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2016 р. набрало законної сили, після перегляду в апеляційній інстанції.

ОСОБА_2 не наводить причин об'єктивної неможливості оскарження нею рішення у строки, визначені процесуальним законодавством.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищенаведене, оскільки підстави, викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнано неповажними, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Лапчевська О.Ф